EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
EKONOMISK KRIS!
FÖRRÄDARE
Banken är under attack!
Försegla byggnaden.
Jag upprepar: Försegla byggnaden!
Röd beredskap, vi förseglar dörrarna.
Vi förseglar dörrarna.
Sätt på er västarna. Varenda en av er!
Och sedan är centralbanken förseglad.
Även om den är förseglad är byggnaden stor, Professorn.
Vi är för få och fönstren för många. Vi kan inte skydda vartenda hörn.
Bra poäng, Helsingfors.
En utmärkt poäng, men denna byggnad...
...har egna hemligheter.
Det här är delen som vi ska fokusera på.
Strukturen är täckt av betongväggar och 180 cm tjock stålplåt.
Utifrån är det ett kassaskåp. Från insidan ett ogenomträngligt fort.
När röd beredskap har etablerats, får ingen, och jag menar ingen,
släppas in eller ut på en timme.
Det är den tid vi behöver för att få en viktig del...
...för planens andra del.
Vilken del?
Centralbankens guvernör.
Han kommer att vara på kontoret och eskorteras av fem livvakter
med dåligt sinne för humor.
Jag kallar det häxtåget.
Alla inser att något konstigt pågår
och sen kommer ett kvastslag, men man förstår inte varifrån.
Guvernören. Jag är löjtnant Lorenzo.
Du ska följa med oss. Vi ska evakuera dig i en pansarbil.
Tack, Amanda.
Jag tänker inte evakuera kontoret än.
Det är en direkt order från general Salas Núñez.
-Från försvarsministern. -Jo, men jag tänker inte följa den.
Jag lämnar inte banken förrän sista tjänstemannen är borta.
Så om ni vill skydda mig får ni sätta er och vänta.
Kaffe, nån?
Amanda?
Kom in.
Jag undrade vad Nairobi tänkte i den stunden.
Jag hade bara en tanke: Att dra min pistol och börja skjuta.
Slappna av. Var så goda och sätt er.
Får jag fråga vilket regemente ni tillhör?
Vi är fallskärmsjägare från BRIPAC.
Sjätte truppen.
Med minröjningsuppdrag i Mali, Libanon, Afghanistan.
Det var fem livvakter. Vi hade två pistoler var,
så vi kunde slå ut två var.
De var ändå en för många.
Väldigt riskfyllt.
Förresten, hur desarmerar man en truppmina?
Det beror på.
Det finns flera sorters minor och alla har olika mekanismer.
Det finns Green Parrot, Butterfly, PMF1...
Vissa armeras på sätt som skulle desarmera andra.
Andra har en rörelsedetektor.
En del exploderar när de öppnas. Andra sprängs
när man kommer för nära.
Får jag gå på toaletten?
Varsågod. Använd min.
Ursäkta.
Amanda?
Den här vägen.
De ryska är de värsta.
Professorn hade förberett oss för allt.
Men låt oss vara ärliga.
Teori är en sak.
Praktik är en helt annan.
Sätt fart!
Rör på er!
Ni är trygga här.
Ni har inget att oroa er över.
Var lugna.
Upp med händerna.
Så här. Som vid ett rån.
Se så.
Utmärkt.
Mina damer och herrar...
...jag heter Palermo.
Och jag har två saker att berätta.
En bra och en dålig.
Den dåliga är att centralbanken är under attack.
Det som är bra...
...är att vi är angriparna!
Var lugna!
Var lugna, allihop!
VP13.
VP13?
De har en elektronisk säkring som styrs av en seismisk sensor.
Rör man dem är det kört.
Afghanistan var fullt av dem.
-Jag ser att du är välutbildad. -Sitt still.
Allt väl, löjtnant?
Löjtnant!
Guvernören...
Nu måste du följa med oss.
Ställ dig upp.
Kom med mig.
Vad gör ni?
Rör er inte.
Släpp vapnen!
Stå still.
Jaha...
Det här ser inte bra ut för nån av oss.
-Ingen av oss kan vinna. -Tror du att det är ett dödläge?
Du skulle inte skjuta guvernören, men jag fimpar den här subban.
Jag gör det.
Gandía!
Släpp flickan.
Lugn, Amanda.
Det är okej.
-Gandía, släpp henne. -Nej.
Ingen ska skadas. Det är en order.
Gandía, släpp henne!
Jag följer med dem.
Och ni ska inget göra.
Precis.
Jag vet inte vad era avsikter är, men ni kommer aldrig ut.
Då stannar vi.
Skjut!
Helvete!
Vad fan!
Helvete!
Vad fan var det som hände?
Helvete! Okej...
Vad gör du?
De åker ner. Vi måste åka upp.
-Vi åker ner. -Vad menar du?
Stannar vi här skjuter de oss. Vi måste härifrån.
Vi stormar in i Tokyo-stil.
Helvetet kommer att braka lös.
Nu tillhör ni vår underbara gisslanfamilj.
Vi ska få några dagars total avkoppling.
Sätt på er maskerna, tack.
Sätt på er maskerna, för fan!
Så att ingen känner för att bli hjälte,
ska ni lämna över mobilerna till min kompis Denver.
Nu gör vi så här.
Räck upp handen om ni är förälder.
Okej.
Vi ger era mobiler en röd prick så ni får ringa ett samtal om dagen.
Vem har bestämt det, din idiot?
Jag. Jag bestämmer över gisslan.
Har du gått en kurs eller?
Är du Årets pappa?
Ge hit mobilerna, nu!
Den här vita jordgubben då?
Herregud, du är en sån snobb, Tokyo!
Vilken sötnos han är.
Vad heter han?
Fråga hans far.
Cincinnati.
Nej, lägg av!
Mitt livs kärlek bredvid mig ville att det skulle vara Cynthia.
Men...
De läste fel på ultraljudet.
-Varför? -Jag gjorde bara det första.
Minns du var det var?
-Ja. -Ett sjukhus i Sulawao.
-I Sulawesi. -Sulawesi.
-Ja, precis.
Det såg ut som ett smutsigt garage.
-Otroligt! -Och vi återvände aldrig.
Under kriget plockade de ut en kula ur mig i ett traktorgarage.
-Det har du aldrig berättat. -På riktigt.
-Var? -I röven. Vill du se?
-Nej... -Nej!
Visa dem ditt husdjur!
-Nej. -Kom igen! Visa dem ditt husdjur.
Den lilla familjen.
Okej, kolla här. Jag har en ny...
-Lägg av! -Titta inte på den!
Vad gör du?
-Den kan tala. -Stora gubben, ska jag dressera din björn?
Jag är bra på att tämja djur.
-Ville du ha en flicka eller pojke? -Vi brydde oss inte.
Man älskar dem väl oavsett vad som kommer ut?
Det är en pojke.
Vad?
En pojke?
Det är en pojke.
En pojke!
Det är en pojke! En pojke!
Pojke!
Det är en pojke!
Pojke!
Vad kan jag säga? Jag var glad.
Hela stan hörde honom skrika: "Det är en pojke!"
Så, från Cynthia...
Cinthy...
Cincy-nati. Cincinnati.
Du är galen.
Det är ren logik.
Han fick ett stadsnamn.
Som hela familjen.
Den här familjen.
Cincinnati.
Eller hur?
Okej, min älskling. Min lilla pojke.
För Cincinnati.
Lyckönskningar!
Skål! För oss alla!
Se så.
Hörni.
Jag vill tacka för vad ni gör.
Från Rio och mig.
-Tack. -För Rio!
Skål för Rio!
Skål.
Vi gör detta för Rio, Tokyo, men...
...även för oss alla.
Just nu tror de bara att de kan vinna.
Jagar fram oss ur våra gömställen...
Torterar oss. Kringgår alla mänskliga rättigheter.
Om vi gömmer oss slår de till igen.
En efter en.
Det finns bara en utväg. Att stå upp mot dem.
Hör på.
I denna värld...
...vägs allt i två vågskålar:
Vad man vinner och vad man förlorar. Och just nu...
...tror de att de inte har något att förlora.
Och när man tror det...
...växer man sig större.
Men...
...vi ska visa dem...
...hur mycket de har att förlora.
-Var är guvernören? -Var är han?
Palermo!
Vi har ett problem.
Tokyo.
Ta det lugnt.
-Tokyo. -Ta det lugnt.
Skjut och ducka, på tre.
Ett...
...två...
Släpp vapnen, era råttor!
Mina damer och herrar, låt mig presentera mig.
Jag heter Palermo och leder detta rån.
Så, sikta mot mitt bröst. Jag är ert mest värdefulla mål.
Sikta på henne!
På henne.
Okej...
Vi har några sekunder kvar innan vi börjar skjuta,
så låt oss prata lite anatomi.
Människor har två ögon.
Till skillnad från kameleonter är ögonen fixerade på framsidan av huvudet.
Det är uppenbarligen en nackdel i en eldstrid.
Skjut och dina tjejer dör.
Jag talar med dig, Gandía.
Jag vet att du går på skjutbana och läser vapenkataloger.
Du har väntat på chansen att bli hjälte i hela ditt liv.
Låt mig ge dig ett råd:
Tänk på Marisa, föreställ dig lille Juanitos änglalika ansikte
och lägg långsamt ner ditt vapen.
Okej.
Just då insåg Professorn
att det här jobbet skulle bli helt annorlunda mot myntverket.
Det var inte hans idé och han hade inte satt sin prägel på det.
Hade han kunnat hade han tryckt på tillbakaspolningsknappen nu.
Men han hade ingen.
Är du okej, Tokyo?
Säg något!
Är du okej?
Titta till Palermo!
Vi sköt mot deras västar, enligt Professorns instruktion.
-Hjälp Palermo! -Men det var för sent.
Vakna! Var är guvernören?
Vi måste få ut honom. Hitta en bår!
Fan! Allt går åt helvete!
Han har glasbitar i ögonen!
Helvete!
Hjälp mig!
Ur vägen!
Upp mot väggen!
Kom igen! Sätt fart!
Kom igen! Skynda på! Rör på er!
-Nästan framme. -Se upp.
Det är okej.
Smärtstillande!
Lugn nu. Jag tar av den långsamt.
Långsamt... Lugn...
Jättebra.
Okej. Öppna ögonen nu. Långsamt.
Se så.
Utmärkt.
Jag kan inte hålla dem öppna länge.
Kan du se?
Jag ser inte ett skit. Vad händer?
Helvete.
Okej.
Kan du se ljuset?
-Som om jag var på Maracanã-arenan. -Tror du att du är ögonläkare nu?
Han behöver en ögonläkare!
Vi måste ringa Professorn.
Jag ser glasskärvor. Stockholm, förbandslåda fyra.
Den kirurgiska.
Skynda på.
-Vad tänker du, Tokyo? -Jag ska ta bort dem.
-Hur då? -Med pincett.
Gör det inte, Tokyo.
Ring Professorn och släpp tre gisslan
-i utbyte mot en ögonläkare. -Denver!
Håll tyst och gå!
Lyssna på mig, Palermo.
Mina händer är stadigare än en schweizisk urmakares.
Jag ska få ut glasskärvorna.
Vet du varför de använder laser i ögonoperationer?
Det är bara en detalj.
Man måste vara extremt noggrann vid ögonoperationer.
Kolla här, Denver.
Tokyo använder samma pincett som hon använder för att ta bort hår där nere.
Kom igen!
Nonsens!
Säg så där igen. Säg det en gång till.
Hur var det?
Din lilla persika är säkert silkeslen.
Säg nu: "Jag ska aldrig mer nämna mina kollegors muttor igen."
Jag ska aldrig mer nämna mina kollegors muttor.
Jag hörde inte.
-Jag nämner aldrig din fitta igen. -Skitbra, Palermo.
Vi står till din tjänst.
Okej, vi tar hand om ögonen senare.
-Denver, till höger. -Ja. Vad gör jag?
Låna mig din arm. Du är min representant nu.
-Ska jag vara din ledarhund? -Tyst!
-Tokyo! -Vad?
Vi har 14 ton stål under oss. Säg att Nairobi är med Bogotá.
Det stämmer.
Kom nu.
Hör på. Vad gör du?
Binder ni fast oss som hundar?
Nej, älskling.
Vi är bland vänner, ifall du behöver kissa.
Jag ska döda dig.
Ursäkta, guvernören.
Jag tar hand om den här åt dig.
Får jag er uppmärksamhet?
Vi har satt ut 460 kg sprängmedel på samtliga dörrar, fönster,
ingångar och utgångar, så ifall nån får för sig att fly...
Pang!
Personen sprängs i småbitar.
Det är inte värt det.
Vi ska stanna här i några dagar,
men under den här tiden...
...ska vi skydda er alla.
Och ni ska skydda oss.
Så underbart!
Nu kan ni ta av er maskerna när ni vill.
Nu!
Hur känns det?
Hur mår ni?
Nu när vi ser varann,
låt mig presentera señor Bogotá. Han ska välja ut fyra frivilliga.
Jag heter Bogotá och jag tar hand om den tuffa biten.
Vi ska arbeta i över 65 grader.
Det kommer att kännas som ett krematorium.
Vi ska arbeta i skift om 12, 14, 16 eller 24 timmar.
Så många ni klarar av.
Vem är med?
Namn!
Agustín.
-Agustín Montero. -Vad gör du här?
Jag växlar valuta.
Kliv fram.
Grattis, du är vår första frivillige.
Nästa.
-Miguel Fernández Talanilla. Från Murcia. -Vad arbetar du med, Miguel?
Praktikant på systemavdelningen.
IT.
-Okvalificerad. -Nästa!
Namn. Vad arbetar du med?
Alfonso. Jag hade ett möte på statsskuldsavdelningen.
Kliv fram. Grattis. Du är vår andra frivillige.
Namn. Vad gör du här?
Amanda. Jag är guvernörens sekreterare.
Okvalificerad. Nästa!
Namn!
Matías Caño.
Kvalificerad! Kliv fram.
-Nej. -Neka inte mig.
-Kliv fram. Du är nästa volontär. -Jag är ingen volontär.
Ser du det här fingret?
Detta finger pekar på volontärerna.
Och det pekar upprepade gånger mot dig.
Så, kliv fram, för du anmäler dig frivilligt.
Jag är ingen volontär.
Vad hette du?
Matías Caño.
Vad?
Matías Caño.
Okej, Matías Caño.
Du följer med mig nu, för fan.
Kom igen! Sätt fart!
Sätt fart!
Till hissen!
Stå still!
In med er!
-Vad var det där om? -Dåre!
-Vad var allt det där om? -Så att det verkar trovärdigt.
"Trovärdigt"? Tror du att du är Anthony Hopkins?
Jag skulle ju spela gisslan.
Du måste skämta. Från skaparna av "Du följer med mig nu, för fan":
Svetsaren/skådisen snart i var mans verkstad.
-Jag tycker att det gick smidigt. -Jag ska slå ditt ansikte smidigt.
Sex år!
I sex jävla år har jag arbetat med honom
och sex gånger har jag velat dunka honom mot en bil.
Mina älsklingar.
De kommande minuterna...
...är till och med era kulor i fara.
Sergio!
CNI är här.
Bugga dem.
Överste Tamayo.
Inspektören.
-Explosionstiden. -Kl. 12,04.
Vi hörde skottlossning och de har sprängmedel överallt.
-Hur sprängdes laddningarna? -Sprängdeg. RDX. Perfekt sammansättning.
De bluffar.
Det verkar inte som det.
De har laddningar på fasaden, taket...
De skulle aldrig spränga centralbanken.
De kan göra vad som helst.
Inget skulle hända om jag så pissade här. De är avskum.
-Hör på, överste. -Snälla!
Alfonso.
-Hur mår du? -Det är riktigt kört för mig, Luis.
Jag kan inte.
Ledsen. Du får ta över.
Oroa dig inte.
Gå och vila dig.
Luis.
Ring henne.
Jag skickade henne till Aníbal Cortés.
Ring henne.
Mina herrar, vi vet vilka alla är.
Överste Tamayo, underrättelsetjänsten. Jag tar över här.
Först måste subbornas drottning hit. Få hit Alicia Sierra.
Ring upp henne.
Återgå till jobbet.
Ring upp inspektör Sierra.
Det är hon.
Inspektör Sierra, överste Tamayo ringer.
Låt höra.
Alicia, Tamayo här.
-Har du fått ut något ur honom? -Han vet inget vi kan använda.
Skicka hem honom till morsan.
Han är lite vimmelkantig av alla drogerna och samtalen.
Flyg honom till Madrid.
-Du har arbete att göra här. -Låt mig vara med, Luis.
Säg att jag ska få ut den jävla herden och hans får från banken.
Precis.
Ja, för fan...
Mitt vatten kommer att gå av ren lycka.
Jag känner mig ängslig...
...inför all denna skönhet.
Men jag måste berätta något otrevligt.
Jag har fått mammas sjukdom.
Hur lång tid?
Tre år.
Minst. Du vet hur pessimistiska läkare är.
Det kommer att bli sex.
Eller sju.
Som en herrelös katts liv.
Andrés.
Vi ställer in allt och hittar behandling utomlands.
Det finns inget botemedel. Och det är alldeles för roligt att råna.
Vill du tillbringa dina sista dagar i fängelse?
Om en målare hade tre år kvar att leva, hade du då bett honom sluta måla?
Snälla, Andrés...
Hör på.
Hade du sagt åt Michelangelo att sluta skulptera David?
Självklart inte.
Du hade sagt: "Forza, Michelangelo!
Fortsätt brinna för ditt arbete."
En målare? Poet? Samma sak.
"Mina herrar, fortsätt söka skönhet."
Och det här jobbet...
...är en ursäkt för skönhet.
Det är vårt mästerverk.
Sexton minuter och 15 sekunder.
Det är allt.
I samma stund som ni rör dörren kommer valvet att fyllas med vatten.
Sexton minuter och 15 sekunder. Så lång tid tar det att nå hit.
Antingen gör vi ett hål och svetsar ihop överföringsslangen
eller så sumpar vi det och alla hamnar i fängelse för ingenting.
För att ha tagit sönder en dörr.
Men det...
Så ska det inte gå för oss.
Och det händer oss inte tack vare... Bogotá.
Vad är vi?
De allra bästa.
Vad är vi?
De allra bästa!
Nej, inte så där.
Man smälter inte en 14-tonsdörr så där.
Vad är vi?
De allra bästa!
Vad är vi?
De allra bästa!
Vad är vi?
De allra bästa!
Mycket bättre! Fatta era lansar!
Detta är ingen dörr.
Det är smör.
Och ni...
Ni ska smälta ner den.
Smält smör! Inta era platser!
Kom igen, Sergio.
Var inte elak. Föreställ dig det. Det klarar du av.
Föreställ dig det med mig.
En ståldörr på 14 ton.
Och där har vi världens bästa metallgjutare.
Redo?
Klockan tickar.
Nu!
I samma stund som vi rör dörren kommer 7 500 liter vatten i minuten att flöda in.
Klockan tickar!
Kom igen! Skynda på!
Sluta inte!
När det är fullt...
...kommer vatten att strömma ut om dörren öppnas.
Men vi ska inte öppna dörren.
Precis.
Vi ska punktera den.
Kom hit med murbräckan! Fort!
Nu!
Slang!
Fort! Led vägen!
På de 16 minuter som det tar att fylla valvet ska vi leka...
...Jacques-Yves Cousteau.
Ett, två, tre.
Pressa!
Redo!
En svetsare ska gå in utan att vi öppnar dörren.
Här.
Okej, vi är redo. Vi är i dina händer.
Vi börjar med syrgasen.
-Jag hinner. -Vad gör du?
-Jag hinner! -Vad i helvete?
Syrgasen! Bogotá!
Helvete! Varför måste nån alltid spela hjälte?
Det är alltid nån som måste spela hjälte!
Och just då, när vattnet stiger högre för varje sekund,
påbörjas fantasin för det nya millenniet:
Att svetsa på bägge sidorna av en tryckkammare.
Vattennivån stiger högre.
Det är väl bättre än en Bond-film?
Inte ens James Bond skulle kunna svetsa en kammare så fort.
Precis!
Därför behöver vi världens bästa svetsare.
Stiger vattennivån över svetsningen eller om den inte är perfekt...
...kommer vatten att strömma in och det kan ta oss fem dagar att få ut honom.
Visst, han skulle dö!
Men vilket rån är riskfritt?
Fort! Ödsla inte en minut!
Men tänk inte på det just nu.
Kom igen, bara en minut till!
Ge mig bara en minut till!
Vem skulle föreställa sig det?
Vem?
Jag går in.
En tryckkammarlucka.
Precis som en batyskaf!
Därefter, käre bror, kommer bubblorna.
Jag vet att du älskade havsdokumentärer. Så nu kommer den mest underbara stunden.
När man balanserar flytförmågan...
Bogotá!
Du lever!
...vänder sig om...
...och ser bubblorna...
Bubblorna som gnistrar av guldtackorna
och slår emot taket.
Det kommer att kännas som på en rymdstation.
Men det är det inte.
Det är centralbankens valv.
Där, flytandes...
Det blir som en galeon på havets botten.
Nittio ton 24 karats guld.
Vad tror du?
Det är det vackraste jag har hört.
Jag sa ju det!
Compay!
Guajira guantanamera
Guantanamera
Guajira guantanamera
Lämna mig inte i mörkret
Att dö som en förrädare
Lämna mig inte i mörkret
Att dö som en förrädare
Trots att jag är så bra som jag är
Ska jag möta solen när jag dör
Möta solen, bror.
Jag vill dö på en strand.
När de hittar mitt lik ska domaren säga: "Lycklige sate."
Guajira guantanamera
Nu dansar vi.
Guantanamera
Guajira guantanamera
Dansa med mig.
Mina kära små.
Se vad jag har med mig.
Fina örhängen. Ser ni?
Guld. Härligt guld!
Precis!