‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫לא. אני לא נכנס לשם.‬
‫קח את המכל.‬
‫זו מלכודת עכברים. לא נצא משם.‬
‫זו הכניסה שלנו. אנחנו נעבוד קשה ונצליח.‬
‫מה זה הריח הזה?‬
‫הם בטח שמו שם חומרי הדברה,‬
‫אקונומיקה וחומרים רעילים לבני אדם.‬ ‫אני לא נכנס.‬
‫זה רק מים.‬ ‫-כן, מים מחומצנים.‬
‫שב, קדימה.‬
‫אשב, אבל לא אכנס.‬
‫קדימה.‬
‫יותר קל להתאמן בבריכת שחייה‬ ‫אבל העבודה שלנו לא בבריכה מחורבנת.‬
‫זה יהיה הרבה יותר קשה מזה.‬
‫ושם לא תוכל לפחד.‬
‫אני לא פוחד.‬
‫אתה מחרבן במכנסיים.‬
‫זה מפני שאתה אב עכשיו.‬
‫תראה.‬
‫אני מסכימה איתך, בוגוטה.‬
‫היית כה פזיז קודם, ועכשיו אתה לא יכול.‬
‫בעבר, כשקרו דברים רעים, רק אני נדפקתי.‬
‫אתה יודע.‬
‫אני כבר לא רוצה לעשות כל מיני דברים.‬
‫כמו להיכנס למקווה מים.‬
‫אני לא רוצה.‬
‫אתה יודע מה זה אומר להיות אב טוב?‬
‫אני כבר לא יודע.‬
‫להתנהג בדיוק כמו שהתנהגת לפני שהיית לאב.‬
‫כמובן, לצאת בבוקר מאפטר-פארטי מסטול.‬
‫אם אתה אוהב להתמסטל בימי רביעי,‬ ‫תמשיך לעשות את זה.‬
‫בחייך!‬
‫אתה מוכרח, או שאתה תשנא את בנך.‬
‫וזה מה שיעשה אותך אב גרוע. תאמין לי.‬
‫אלוהים, אתה יודע‬ ‫מה אתה יכול לעשות, בוגוטה?‬
‫אתה יכול לכתוב רומן.‬
‫כן.‬
‫איך להיות אבא בלי להיטיב את דרכיך.‬
‫אין לך ילדים, נכון?‬
‫יש לי שבעה.‬
‫וואו.‬ ‫-על הבא מקבלים פרס.‬
‫זה אמיליו, הגדול. הוא חי בוונצואלה.‬ ‫חוליאן, במקסיקו סיטי.‬
‫הוא מגדל שפם. קורא לי "אחי".‬
‫וזה קורע מצחוק. אריק, גר באיסלנד.‬
‫חנה בפינלנד. כנרת.‬
‫יפהפייה אמיתית.‬
‫דראזן במונטנגרו. הוא סתום.‬
‫יאריס, בסלוניקי. טיפוס.‬
‫איוונה, חמת מזג בטירוף,‬
‫אבל היא אמנית. חיה באודסה.‬
‫שבעה.‬
‫והבא יגיע עם פרס.‬
‫לפעמים לא נעים לי בשבילך.‬
‫היי! אני מטפל בכולם.‬
‫אבל לא הפסקתי להיות אני.‬
‫האם אני הולך להצגות בבתי הספר‬
‫או למשחקים ולתחרויות באיסלנד?‬
‫אני לא הולך.‬
‫אבל אני מגיע בהפתעה אחרי חצי שנה‬
‫ולא מבקש מהם כלום. אפילו לא חיבוק או אהבה.‬
‫אבל הם קופצים עליי ומכסים אותי בנשיקות.‬
‫למה?‬
‫לא יודע למה.‬
‫כי אני האבא הדפוק שלהם.‬
‫אבא שלהם.‬
‫אי אפשר להתכחש ל-DNA.‬
‫אף פעם.‬
‫אם אתה שודד, אתה תישאר שודד.‬
‫ואם אתה רגיל לסכן את חייך,‬
‫אתה תמשיך להסתכן.‬
‫החמודים שלי.‬
‫תראו מה הבאתי.‬
‫אילו עגילים יפים קניתי לעצמי.‬
‫רואים?‬
‫מזהב! זהב מתוק.‬
‫אתה רוצה אותם לעצמך, נכון?‬
‫תביאי.‬ ‫-הנה.‬
‫אף פעם לא ראית דבר כזה.‬
‫בואו נעבוד.‬
‫לא סיימנו.‬
‫פתחו לבוגוטה.‬
‫קדימה. החלק הקשה מאחורינו.‬
‫עכשיו מתחיל הכיף.‬
‫יפה לך גומי.‬
‫מה?‬
‫התחת שלך נראה מדהים בחליפה הצמודה.‬
‫מה שתיכף יהיה צמוד מאוד‬ ‫זה העור על הביצים שלך.‬
‫איש וולגרי!‬
‫אני לא צוחקת.‬
‫למה אתה מדבר אליי כך?‬
‫למה?‬
‫בג'וב הזה, אני הבוסית שלך.‬
‫כן, בוס. מצטער.‬
‫בוא לא נזלזל זה בזו.‬
‫תחליפו את המכל!‬
‫ואתם...‬
‫מהר! להזדרז.‬
‫אני רוצה שהתנורים יעבדו מיד.‬
‫ושקולטי העשן יהיו מחוברים.‬
‫אנחנו נמיס את כל הזהב‬ ‫של הרזרבה הלאומית המחורבנת.‬
‫ואתה! המוט ותא הצלילה.‬
‫עדיפות עליונה.‬
‫ואל תעצבן אותי שוב.‬
‫תזדרזו, ‬‫רבותיי! ‬‫השעון מתקתק!‬
‫עם קצת שמחת חיים‬‫!‬
‫בואו נרוויח את הסנדביצ'ים! קדימה!‬
‫הפעם הראשונה ששמעתי‬ ‫שאפשר להדליק אש מתחת למים‬
‫היתה במנזר סן ג'ובאני.‬
‫חשבתי שזה לא סביר באותה מידה‬ ‫שלא סביר שאני נמצאת שם,‬
‫מאזינה למזמורים גרגוריאניים.‬
‫אבל כשנאמר לי שזה אפשרי הודות‬ ‫לבועות החמצן סביב האש,‬
‫חשבתי שזו דרך נהדרת להבעיר‬ ‫את הדבר שבגללו נכנסנו לשם:‬
‫כספת שאיש לא היה שם לב אליה‬ ‫בין כל מטילי הזהב.‬
‫הם העמידו פנים שהם יחידה‬ ‫בפלוגה 6 של צנחנים ונכנסו.‬
‫היחידה האמיתית הגיעה כמה דקות אחריהם.‬
‫לכל הרוחות...‬
‫סידרו אותנו משהו טוב.‬
‫הם מצותתים לכולם.‬
‫צריך להוציא מהאוהל כל דבר שאפשר לצותת לו.‬
‫כל דבר שמתחבר לאינטרנט או לטלפונים שלנו!‬
‫קולונל, בוא נחשוב על זה רגע.‬ ‫הנוהל הוא לסרוק.‬
‫הם לא מצותתים לכל המכשירים.‬
‫הם יכולים לעשות מה שבא להם.‬ ‫יש להם מיליארד!‬
‫יודע מה התקציב של כוח המשימה?‬
‫שישה-עשר מיליון. ושל המודיעין כולו?‬
‫282 מיליון! ולהם יש מיליארד.‬
‫הם יכולים אפילו לצותת למתלמדים.‬
‫יש לנו הוכחה רק שהם יירטו תקשורת...‬
‫יש להם אפילו תמונה של הזין שלך, אנחל!‬
‫של השומה מתחת לביצים שלך.‬
‫רוצה להגיד שלום?‬ ‫אני בטוח שהמיקרופון שלך עובד.‬
‫קולונל טמאיו, הנוהל הרגיל הוא סריקה.‬
‫שימו לב, כולם!‬
‫אל תדליקו אף מכשיר שלא היה בקופסה‬
‫בחצי השנה האחרונה, לפחות.‬ ‫אפילו לא מכונת כתיבה.‬
‫בלי רשתות מאובטחות,‬ ‫גם לא של הצבא או של הממשלה.‬
‫האפלה מוחלטת.‬
‫אני רוצה שכל המכשירים שלכם ייכנסו לסל הזה.‬
‫עכשיו!‬
‫מי שרוצה להתקשר לאמא, שימצא טלפון ציבורי.‬
‫בעוד פחות מדקה נהיה עיוורים וחירשים.‬
‫קדימה! תורכם.‬
‫הוא דפק אותנו בגדול.‬
‫הוא מתעלם מכל הנהלים.‬
‫זה לא חוקי להחרים טלפונים בלי צו.‬
‫לעזאזל!‬
‫זה משנה את הכול.‬
‫הטכנאים ינתחו את המכשירים ויחזירו אותם‬
‫ברגע שיתאפשר.‬ ‫-אחשוב רגע.‬
‫אנטוניאנזס, לא שמעת אותי?‬
‫אני מוחק כמה דברים אישיים.‬
‫חצי דקה, המפקד.‬
‫למען השם! אנחנו יודעים‬ ‫שאתה יוצא עם מריסול.‬
‫עשרים שניות.‬
‫אנחנו בכוננות רמה 5.‬ ‫מערכת ההגנה של המודיעין לא מתפקדת.‬
‫מצותתים לצוות ההגנה וכל המחשבים נגועים‬
‫בווירוס מיסתורי!‬
‫הדבר האחרון שכוח המשימה יעשה זה‬ ‫לקרוא סמסים שאתה קורא כשאתה מביא ביד.‬
‫תביא כבר את הטלפון המחורבן!‬
‫למען השם!‬
‫אני רוצה מסך שמראה כמה זמן נותר‬ ‫לפתיחת שער הביטחון של הבנק.‬
‫בחייך!‬
‫אתה!‬
‫בוצע.‬
‫תחבושת.‬
‫כן.‬
‫כמעט סיימנו.‬
‫בוצע.‬
‫פלרמו.‬
‫פלרמו, זה דחוף.‬
‫פרופסור, כאן טוקיו.‬
‫מה שלום פלרמו?‬
‫מתפקד, המפקד.‬
‫שמעו, הם גילו שאנחנו מצותתים להם.‬
‫צריך להאיץ הכול ולשמור על קור רוח.‬
‫קור רוח?‬
‫אתה יכול להיות קר רוח בוואן.‬
‫אנחנו מוקפים. לא יודעים מתי הצבא ייכנס.‬
‫לא יודעים מאיפה.‬
‫בוגוטה התחיל כבר?‬
‫כן. הוא שם כבר זמן מה.‬
‫ניקוב הדלת ייקח יותר משעה.‬ ‫יותר משעתיים אפילו.‬
‫פרופסור, כמה זמן נשאר?‬
‫ארבע-עשרה דקות.‬ ‫-מה?‬
‫הוא דפק אותנו והוא יודע את זה.‬
‫הוא ינסה מהלך נוסף.‬
‫גם לי היו ספקות לגבי פרייטו.‬
‫אבל טמאיו יתעלם מכל הנהלים.‬
‫מה הכוונה?‬
‫הכוונה היא שהם ייכנסו ברגע שהדלתות ייפתחו.‬
‫יופי.‬
‫אז אין לנו ברירה אלא להשתמש בדולפין. נכון?‬
‫בדיוק. הוא אצלך?‬
‫כן.‬
‫פליפר פה איתנו.‬
‫קולונל, תדרי רדיו יוצאים ונכנסים מהבנק.‬
‫גלים קצרים.‬
‫אני רוצה לשמוע.‬
‫מה זה, לכל הרוחות?‬
‫נשמע כמו הודעות רדיו מוצפנות.‬
‫כשניכנס, השאלה הגדולה תהיה:‬
‫איך נתקשר בינינו?‬
‫פלרמו.‬
‫בום!‬
‫התפוצצה פצצה.‬
‫כולנו מתים.‬
‫חיישני לייזר. הטכנולוגיה נהדרת, נכון?‬
‫האינטרנט, כתובות IP מוסתרות או משוכפלות.‬
‫בכסף שיש לנו יכולנו לקנות לוויין בקזחסטן.‬
‫אבל זה יביא אותנו למקום אחד בלבד.‬
‫למקום המחורבן ביותר.‬
‫נלחמים בטכנולוגיה באמצעות טכנולוגיה.‬
‫במקרה הזה, הממשלה יכולה לנצח. אבל...‬
‫יש דבר שבו לא יוכלו להתחרות.‬
‫מסע בזמן.‬
‫1941.‬
‫תוצרת אנגליה.‬
‫במכשירים האלה, רשת ה-BBC‬ ‫שידרה מאנגליה לכל העולם.‬
‫בגלים קצרים, גבירותיי ורבותיי.‬
‫אין טכנולוגיה שיכולה לחסום תדר כזה.‬ ‫נדבר כך.‬
‫כל אחד יוכל לצותת לנו.‬
‫נכון, ניירובי. כל אידיוט‬ ‫עם ווקי טוקי יוכל לשמוע אותנו.‬
‫אבל...‬
‫האם הוא יצליח להבין אותנו?‬
‫לחלוטין לא.‬
‫הצפנה של מחשב.‬
‫בשדר ובקלט כאחד.‬
‫אלה הצפנות לא קלות.‬
‫נשתמש ב-2,300 שכבות.‬
‫הם יכולים להביא 200 מיליון מומחים סינים‬
‫ועדיין לא יפענחו את זה.‬
‫סינכרוניזציה.‬
‫נזירים. "בואי, רוח היוצר‬
‫ובליבנו שכני...‬
‫בואי בחסד ובסיוע שמיימי."‬
‫הם יהיו שם...‬
‫מוחקים שכבה אחר שכבה.‬
‫מקללים את אמותינו.‬
‫מאה מוחות‬
‫נואשים.‬
‫בזבוז של כספי ציבור.‬
‫כי כל שיחה שנעשה,‬
‫נוסיף עליה 2,300 שכבות.‬
‫שיחה...‬
‫וקוד.‬
‫שיחה...‬
‫וקוד.‬
‫אם זו שיטה מוצפנת, תפענחו אותה!‬
‫תביאו את כל יחידת המחקר הטכנולוגי.‬ ‫שיתחילו לעבוד עכשיו!‬
‫בסדר גמור.‬
‫תוך שתי דקות אני רוצה‬ ‫שכולם יהיו באפודי מגן ומסכות.‬
‫גם ניתן לכם אקדחים.‬
‫אקדחים מזויפים.‬
‫אל תתרגשו.‬
‫אמנדה, נכון?‬
‫אני...‬ ‫-מיגל.‬
‫את יודעת את שמי?‬
‫אמרת קודם לשודדים.‬
‫פעם שמרתי לך על קופסת האוכל.‬ ‫לא יודע אם את זוכרת...‬
‫לא.‬
‫לא זוכרת.‬
‫לבשו את האפודים עכשיו!‬
‫קדימה, דברים הולכים להסתבך.‬
‫אל תלבשי.‬
‫מה?‬
‫אל תלבשי את זה.‬
‫כולם, אל תלבשו את האפודים!‬
‫הם רוצים שנהיה מגנים אנושיים.‬
‫באמת. אל תלבשו את האפודים.‬
‫מצאנו אותו.‬
‫הילד הכי חכם בכיתה.‬
‫התלמיד המצטיין.‬
‫לא נכון.‬ ‫-לא?‬
‫מה שמך?‬
‫מיגל. מיגל.‬ ‫-מיגל-מיגל.‬
‫מיגל, אני מר דנוור.‬
‫כן, מר דנוור. אני מיגל.‬
‫מיגל, אתה אוהב סרטים?‬
‫לא, אדוני. אני רואה טלוויזיה.‬
‫תצטרף אלינו,‬
‫כי אנחנו משחקים "נחש מה הסרט".‬
‫תלבש את האפוד!‬
‫תני לי את זה.‬
‫זה הפוך, מיגל.‬
‫יופי.‬
‫אתה תלבש גם את זה.‬
‫אם לא, אפגע בך.‬
‫מהר!‬
‫יפה.‬
‫אצעד עכשיו שבעה צעדים.‬
‫ואז אירה.‬
‫אם תנחש מה הסרט לפני שאסתובב,‬
‫אולי לא אירה בך.‬
‫מר דנוור...‬
‫מיגל הוא רובוט.‬
‫אחת.‬
‫שתיים.‬
‫שלוש. בסדר, מיגל, אתן לך רמז נוסף.‬
‫גם אני רובוט.‬
‫ארבע.‬
‫וול-E. הסרט הוא וול-E.‬
‫אני מגיע עירום מהעתיד.‬
‫וול-E.‬ ‫-לא.‬
‫לא.‬ ‫-וול-E?‬
‫אתה קורא לי וול-E, מיגל?‬
‫לא, מר דנוור.‬
‫שליחות קטלנית.‬
‫אני הטרמינייטור.‬
‫סיונרה, בייבי.‬
‫נגמרה ההצגה!‬
‫קדימה, תעמדו בשתי שורות.‬
‫מהר!‬
‫קדימה.‬
‫קדימה, המסכות.‬
‫לבשו את האפודים והמסכות!‬
‫מי האידיוט ששכח לכבות את הטלפון?‬
‫מצטער, זה שלי.‬
‫- מספר חסוי -‬
‫כן?‬
‫בוקר טוב, קולונל פרייטו. אני הפרופסור.‬
‫מקווה שאתה מרגיש יותר טוב.‬
‫שלום, פרופסור.‬
‫מצטער לשלוף אותך ככה מרופא השיניים.‬
‫מקווה שאני לא מפריע.‬
‫אתה אף פעם לא מפריע, פרופסור.‬
‫קולונל, עזור לי, כי אני קצת מבולבל.‬
‫אתה אחראי על המבצע,‬
‫או טמאיו?‬
‫קולונל טמאיו מדבר.‬
‫מעכשיו, אני האחראי.‬
‫נעים להכיר.‬
‫- משא ומתן -‬
‫במקרה הזה, אנחנו אלה שיתקשרו. לא הם.‬
‫ונעשה את זה מטלפונים,‬ ‫אבל הם לא יוכלו לאתר את השיחות.‬
‫למה?‬
‫כי אנחנו ניסע אל העבר.‬
‫היה לי אותו חמש שנים‬ ‫והייתי צריך לטעון אותו פעם אחת בלבד.‬
‫טלפונים מדור שני.‬
‫ללא אינטרנט ויותר מזה, ללא GPS.‬
‫מהטלפונים האלה, נעשה שיחה אחת. רק אחת.‬
‫לא יותר. אל משתף פעולה מבחוץ.‬
‫מרסייה.‬ ‫-מה? האילם לא בא?‬
‫אני לא אילם.‬ ‫-כמו העכברוש שלך שנשמע ככה...‬
‫זה לא עכברוש.‬
‫שמה סופייה.‬
‫למרסייה יהיו שני מכשירים.‬
‫בראשון הוא יקבל שיחה ממני.‬
‫ובשני,‬
‫הוא יתקשר למספר היחיד ברשימת אנשי הקשר:‬
‫זה של קולונל פרייטו.‬
‫שני הטלפונים האלה יהיו "חומת האש" שלנו.‬
‫ארכאי.‬
‫בסיסי.‬
‫אך יעיל.‬
‫המשטרה יכולה לאתר את הטלפון ששולח את האות‬
‫כשמתקשרים, ורק אז.‬
‫אין טכנולוגיה שמסוגלת לאתר‬
‫שני טלפונים ניידים שתקועים יחד בקופסה‬
‫ונמצאים כל הזמן בתנועה.‬
‫חוץ מזה, ללא GPS‬
‫או אינטרנט, הדבר היחיד‬
‫שיהיה להם הוא אנטנה‬
‫שיוצרת קשר עם הטלפון הזה כשמתקשרים אליו.‬
‫אנטנה שנמצאת‬
‫במרכז מדריד.‬
‫מתחת לאף שלהם.‬
‫זה יהיה הדבר היחיד שיהיה להם.‬
‫זה אומר...‬
‫שאין להם כלום.‬
‫סלח לי, אנחנו לא מכירים,‬
‫אז אני רוצה לשאול אותך משהו.‬
‫אתה מאוהב?‬
‫הייתי נשוי במשך יותר מ-17 שנים,‬ ‫דבר די נדיר בימינו.‬
‫זו הוכחה חותכת לאהבתי,‬
‫פרופסור.‬ ‫-אני מבין.‬
‫אבל, ושוב אבקש את סליחתך,‬ ‫אני לא חושב שאתה מאוהב.‬
‫כי כשמישהו מאוהב, החיים הופכים ורודים.‬
‫הכול נראה נפלא והאדם האוהב נהיה דובון רך‬
‫שהחיוך לא מש מפרצופו.‬
‫מי שמאוהב לא צועק‬
‫או מעליב את עמיתיו בגסות. לכן שאלתי.‬
‫אני יודע שאתה מאזין לנו, חתיכת חרא.‬
‫קולונל,‬
‫חשוב על הפעם האחרונה שעשית אהבה.‬
‫שמע, פרופסור, אתה יכול ללכת לעזאזל‬ ‫עם השיחות הטיפשיות שלך.‬
‫קולונל, רק הצטרפת אלינו, אז אזכיר לך‬
‫מה כתוב בספר ההנחיות של המודיעין‬ ‫באשר למו"מ עם חוטפים.‬
‫כתוב בפירוש, "הקשב היטב כדי להבין את‬ ‫הפסיכולוגיה של החוטף.‬
‫הפגן אמפתיה כלפיו, שיידע‬
‫שאתה מבין איך הוא מרגיש."‬
‫יודע מה?‬
‫אני חושב שאתה עיוור וחירש עכשיו.‬
‫לכן הטלפון של פרייטו צלצל רגע‬ ‫לפני שהוא יצא.‬
‫אני מתחיל לחשוב‬ ‫שנדפקה לך התוכנית, פרופסור.‬
‫זה אינו אי החלומות שבטח בילית בו את ימיך‬
‫אחרי השוד במטבעה המלכותית, נכון?‬
‫איך הלכה הבריחה?‬
‫מה שלום מוריליו?‬
‫שלום, קולונל טמאיו.‬
‫קולונל פרייטו.‬
‫אנחל.‬
‫אני מניחה שאתה מקשיב.‬
‫טוב, הם שם? אל תאבד אותם.‬
‫שלום, ראקל. מה שלומך?‬
‫את חסרה לנו פה באוהל.‬
‫תודה.‬
‫אני מצטערת שעזבתי כך, בלי להיפרד.‬
‫מה שלומך?‬
‫את מכירה אותי.‬
‫תמיד נלחם.‬
‫ומה שלום מארי כרמן?‬
‫מארי כרמן...‬
‫היא עזבה אותי.‬
‫לקח לה הרבה זמן, את לא חושבת?‬
‫אני מצטערת מאוד, אנחל.‬
‫קולונל, האנטנה ברחוב פרינססה.‬
‫לעזאזל! הם ממש קרובים.‬
‫ראקל, מה את עושה, לכל הרוחות?‬
‫את משליכה את חייך.‬
‫שמע...‬
‫אלה החיים החדשים שלי.‬
‫ויודע מה?‬
‫הם טובים פי אלף מחיי הקודמים.‬
‫את חושבת שאת חיה בסרט?‬
‫שמעי, ראקל.‬
‫סרטים נגמרים, ולא תמיד הסוף טוב.‬
‫את יודעת שארדוף אחרייך, נכון?‬
‫אני רגילה.‬
‫תמיד רדפת אחריי.‬
‫מצטער להפריע. קולונל, אתה על הקו?‬
‫שמע, אתקשר אליך בעוד שעה.‬
‫בשלב הזה אשחרר חמישה בני ערובה.‬
‫הפעם נעשה את זה כמו שצריך.‬
‫בתוך שעה אעשן סיגר לכבודך במשרד הנגיד.‬
‫קולונל, אני מקליט את השיחה.‬
‫נשמע שלא אכפת לך מבני הערובה.‬
‫אם אתה מקליט, אתן לך עצה וכך לא תשכח.‬
‫קח את המסכה שלך, את מכונות הירייה,‬
‫ותתכונן.‬
‫כי אני הולך להמטיר עליכם אש וגופרית.‬
‫מה ידוע לנו על הטלפון הזה?‬
‫הם כנראה התקשרו מטלפון ישן.‬
‫אי אפשר היה לזהות מיקום,‬
‫אבל השיחה היתה מקושרת לשתי אנטנות.‬
‫בפרינססה ובקאיאו.‬
‫מה הכוונה?‬
‫אולי זה כי יש כמות גדולה של אנשים באזור‬
‫או שהם היו בתנועה.‬
‫אתה אומר לי שהם מטיילים‬ ‫בזמן שהם מדברים איתנו?‬
‫אני רוצה לפרוש את כל הכוחות הפנויים,‬ ‫שיבדקו תעודות זהות.‬
‫קולונל, מדובר ביותר מ-400 אלף איש.‬
‫אנשים בטח מבזבזים את השטרות שהם פיזרו.‬
‫והעובדה שלא היו רעשי רקע‬ ‫מרמזת שהם לא התקשרו מהרחוב.‬
‫אולי זה מרתף או מנהרות הרכבת.‬
‫אי אפשר לדעת לבטח.‬
‫ארבע שעות.‬
‫תראו אותך. את נראית כל כך תמימה ככה.‬
‫אני רוצה ילד כזה.‬
‫והחבר'ה האלה?‬
‫מה הם עושים בכלל?‬ ‫-לא יודעת.‬
‫שוברים איזה שיא, נראה לי.‬
‫שמעי לי, נראה לי שהוא מוזר אמיתי‬
‫בתור בן זוג.‬
‫מה הבעיה?‬
‫שום דבר.‬
‫יש לך ספקות, נכון?‬
‫רוצה להתחרט?‬
‫אנחנו צריכים לשפר...‬
‫את התוכנית.‬
‫לפחות במהלך...‬
‫ארבעה חודשים.‬
‫ארבעה חודשים?‬ ‫-ארבעה חודשים.‬
‫מה תגיד לטוקיו?‬
‫שבפעם הבאה שהיא תפגוש את ריו הוא יהיה צמח?‬
‫לא נוכל לעזור לריו‬
‫עם תוכנית פגומה.‬
‫היא פגומה?‬
‫למדנו אותה יחד. התוכנית מושלמת.‬
‫לא נכון. היא לא מושלמת.‬
‫אתה יודע מה הבעיה שלך?‬
‫נהיית אגו מניאק.‬
‫אתה לא סומך על התוכנית‬ ‫כי לא אתה הגית אותה.‬
‫זו התוכנית של אחיך אבל הוא כן סמך עליך.‬
‫למה כל כך חשוב לך‬
‫להצטרף לשוד?‬
‫למה את כל כך לחוצה על זה?‬
‫את כמו האנשים האלה שמפסיקים לעשן‬
‫ואז מתחילים לשנוא טבק ועשן ואנשים שמעשנים‬
‫והם נהיים ממש טליבאן נגד טבק.‬
‫את ככה עם המשטרה.‬
‫את שונאת את המשטרה כי הם הרסו את חייך,‬
‫כי הם ניסו לקחת את בתך,‬
‫כי יש נגדך צו מעצר‬
‫ואת רוצה נקמה. נקמה.‬
‫את לא חושבת על טוקיו, ריו או ברלין.‬
‫את חושבת על עצמך. ואם ככה,‬
‫אני לא חושב שאת צריכה להיות חלק מהתוכנית.‬
‫אני צריך יותר זמן.‬
‫תרגיש טוב. אני אטפל בזה.‬
‫שלום.‬ ‫-מכאן, בבקשה.‬
‫כמובן.‬
‫לשירותך, המפקח.‬
‫אתה מכיר אותם.‬
‫בהיעדרו של פונויוסה, הידוע כברלין,‬ ‫מי לדעתך מפקד על המבצע?‬
‫למה?‬
‫מה הכוונה?‬
‫מה אכפת לך?‬
‫אם נחסל קודם את המפקד,‬
‫אולי לא נצטרך לחסל את כולם.‬
‫עניתי על שאלתך?‬
‫דנוור.‬
‫ללא ספק. הוא המנוסה ביותר. הבן של מוסקבה.‬
‫דנוור. סמוך עליי.‬ ‫-אתה בטוח?‬
‫בהחלט. אני מכיר את כולם.‬
‫תראה, הלסינקי הוא פושע מלחמה.‬
‫הוא יודע רק לציית לפקודות.‬
‫ניירובי.‬
‫ניירובי הנהיגה מרד במטבעה‬ ‫ולקחה את הפיקוד מפונויוסה.‬
‫הפרופסור לא ימנה אותה למפקדת.‬
‫וטוקיו?‬
‫טוקיו...‬
‫לא יציבה מספיק.‬
‫חמומת מוח. מוסקבה מת באשמתה. לא.‬
‫טוקיו לא יכולה לפקד על כלום.‬
‫תקשיבו‬‫ לי. זה דנוור.‬
‫דנוור.‬
‫מה זה היה?‬
‫לבדוק אם תחזרי לדבר איתי.‬
‫תראי, זה עבד.‬
‫אתה לא בסדר, דנוור.‬
‫אני יודע.‬
‫אני יודע שאני לא בסדר, אבל לא בגלל‬
‫כל השטויות שאמרת שאני שוביניסט וזה.‬
‫זה משהו אחר.‬
‫היי.‬
‫מה הבעיה?‬
‫בחייך, תגיד לי.‬
‫אני יודע איך זה נגמר.‬ ‫-לא.‬
‫לא, זה לא נגמר בשום צורה.‬ ‫-אבא שלי מת.‬
‫ואת יודעת את זה.‬
‫וזה קרה בגלל הבחורה הזאת‬
‫שרצתה לדפוק כניסה על אופנוע. נכון, טוקיו?‬
‫הוא היה אדם טוב.‬
‫והוא התנהג כמו אב מול מאתיים שוטרים‬ ‫חמושים בלי אפוד מגן.‬
‫והם הרגו אותו.‬
‫את מבינה מה אני אומר?‬
‫אם את כאן,‬
‫אותו הדבר יקרה לי, כי אני לא קר מזג.‬
‫אם אצטרך לעמוד בקו האש‬ ‫כדי להגן עלייך, אעשה זאת.‬
‫לא אכפת לי.‬
‫את המשפחה שלי, מוניקה.‬
‫את המשפחה שלי.‬
‫ולכן לא רציתי שתהיי פה.‬
‫מבינה?‬
‫תתקדם.‬
‫תתקדם. סליחה.‬
‫טוב, אני אשתלט על הבראונינג.‬
‫בסדר, הלסינקי. בהצלחה.‬
‫ניכנס.‬
‫גם אתה.‬
‫אתם לא יודעים מה אתם עושים.‬
‫ברגע שאגע בדלת התא‬
‫מערכת האבטחה תציף אותו תוך דקות.‬
‫הוא יוצף? לא.‬
‫יותר מ-100 אלף ליטר מים ימחצו אותך.‬
‫יותר מ-100 אלף ליטר מים, ניירובי.‬
‫שמעת?‬
‫אני מקווה שלמדת שנורקלינג.‬
‫אתה טועה אם אתה חושב‬ ‫שיש לך עסק עם אידיוט.‬
‫אני יודע לאן לוקחים אותי.‬
‫ולמה.‬
‫ותרשו לי לומר לכם,‬
‫שאני לא מוכן.‬
‫קדימה.‬
‫תלבש את זה עכשיו.‬
‫בבקשה.‬
‫גברתי.‬
‫צאי מהשורה.‬
‫לא, אני יכולה. הידיים שלי חזקות.‬
‫גברתי.‬
‫צאי מהשורה בבקשה.‬
‫כל השאר, להמשיך לעבוד!‬
‫תודה.‬
‫טוקיו.‬
‫צפיתי בשוד הקודם, הייתי דבוקה לטלוויזיה.‬
‫אני מכירה את כולכם.‬
‫שבי.‬
‫מסוקים, לצאת.‬
‫עכשיו.‬
‫קדימה.‬
‫להזדרז עם השקים. לא לעצור.‬
‫אם משהו משתבש,‬
‫נהיה במצב הגרוע ביותר.‬
‫מצב שבו הם יתחילו במתקפה לפני שנוכל לפתוח‬
‫את הדלת הקטנה.‬
‫ופתיחת הדלת הזאת תארך הרבה יותר זמן‬ ‫מפתיחת הדלת הקודמת.‬
‫ורק הוא יכול לעשות את זה.‬
‫שעתיים מינימום.‬
‫שעתיים.‬
‫אם לא נפתח אותה לפני שהם נכנסים,‬‫ אז…‬
‫הלך עלינו.‬
‫אבל יש לנו פתרון.‬
‫תמיד יש פתרון.‬
‫יש לנו תינוק קטן.‬
‫דולפין.‬
‫נגמרו הצוללנים.‬
‫אנחנו קוראים לו פליפר.‬
‫זוכר את פליפר?‬
‫הדולפין המאולף שהיה מוחא כפיים.‬
‫גם הציל חיים.‬
‫הוא יציל את חיינו, במקרה הצורך.‬
‫נגיד בנק ספרד הוא היחיד‬ ‫שיכול לפתוח את הדלת‬
‫בשלוש שניות.‬
‫בכפתור הזה מווסתים את הציפה של החליפה.‬
‫אני אלחץ. אל תיגע בכפתור בעצמך‬ ‫אם אתה לא רוצה להידבק לתקרה.‬
‫היי!‬
‫אתה מעופף?‬
‫יש לנו מסכת חירום לחמצן.‬
‫מקווה שלא נזדקק לה.‬
‫היי, תסתכל אליי.‬
‫תסתכל אליי!‬
‫כשתהיה בפנים אתה תבחין בשינוי בלחץ.‬
‫אל תפחד, והכי חשוב, אל תפסיק לנשום.‬
‫כן, אבל יש לנו בעיה.‬
‫הוא לא מוכן.‬
‫הביוגרפיה שלו מעידה שיש לו עקרונות.‬
‫לכולם יש עקרונות.‬
‫הנגיד יצטרך לשאול את עצמו:‬ ‫מה חשוב יותר,‬
‫העקרונות שלי‬
‫או החיים שלי?‬
‫הזמן אוזל.‬
‫קדימה.‬
‫הנגיד, יש שאלות?‬
‫אני לא נכנס.‬
‫אני חושב שכן.‬
‫תיכנס לתא הצלילה. עכשיו.‬ ‫-עכשיו.‬
‫צוותי התקיפה מוכנים.‬
‫ניידות משוריינות בהמתנה.‬
‫רבותיי,‬
‫שתי דקות וחצי.‬
‫בסדר. הטור של סיונרה בייבי,‬ ‫לכו בעקבות סטוקהולם.‬
‫השאר, בואו איתי.‬
‫שמעתם אותה. קדימה, זריז.‬
‫מהר!‬
‫קדימה.‬
‫עד לקצה החדר.‬
‫מהר.‬ ‫-קדימה.‬
‫אם אשים עליך את המסכה בעצמי,‬
‫לא תוכל להוריד אותה עד יומך האחרון.‬
‫שים את המסכה, אדוני הנגיד.‬
‫לא?‬
‫צלילה חופשית, אם כך.‬ ‫-עזוב אותי!‬
‫אני לא נכנס.‬
‫הוא בן 60‬
‫ויש לו מחלת לב כלילית.‬ ‫-טוב, אחי.‬
‫זה טוב לנו.‬
‫בדיוק, מחלת לב כלילית,‬
‫תא הצלילה, לחץ של 20 אטמוספרות...‬
‫המחשבה על כל זה תגרום לו להיות צלול מאוד.‬
‫כל התוכנית תלויה בהחלטתו של אדם אחד.‬
‫ואני די בטוח שהוא יחליט לא לעשות את זה.‬
‫יודע מתי הוא יהיה הכי צלול?‬
‫כשהוא ייכנס לתא המוצף‬
‫ויבין שהוא לא יכול לצאת.‬
‫ברגע שהוא יבין שחייו תלויים‬ ‫בכך שנפתח לו את הדלת...‬
‫או שנעצור את החמצן.‬
‫סרחיו, אם היית צריך לבחור בין יושרה לחמצן,‬
‫במה היית בוחר?‬
‫הוא לא ייכנס.‬
‫הוא ייכנס.‬
‫נצטרך לדחוף קצת...‬
‫אבל הוא ייכנס.‬
‫פישלת, חמוד.‬
‫מטיאס, תביא את הקאטר.‬
‫הוא חותך כל כך טוב.‬
‫תגיד לי מה הקוד או שתספור שטרות‬
‫בעזרת הגדמים שלך!‬
‫לעזאזל, הנגיד.‬
‫איזה אידיוט אמיץ.‬
‫אלוהים!‬ ‫-דנוור!‬
‫דנוור, מה עשית?‬
‫למען השם! שמישהו יגיד לי מה קורה.‬
‫תחזיק.‬
‫הנגיד.‬
‫הנגיד, מריו.‬
‫מריו.‬
‫לעזאזל!‬
‫מה קורה, ניירובי?‬
‫הוא איבד הכרה.‬
‫למען השם!‬
‫דופק 130. הוא יחטוף התקף לב.‬
‫כמה זמן נשאר לנו?‬ ‫-דקה ו-20 שניות.‬
‫כל כך הרבה?‬
‫מטיאס, תביא את ערכת העזרה ראשונה‬ ‫ואת השדכן. צריך לסגור את הפצע.‬
‫מהר!‬ ‫-דנוור!‬
‫כסה את הפצע שלו, זין!‬
‫כן.‬
‫מהר, דנוור!‬
‫ומה אם, מאיזושהי סיבה,‬
‫הוא יחליט לא לפתוח את הדלת?‬
‫תמיד יש סיכונים.‬
‫אחי, בחייך.‬
‫מהם החיים בלי סיכונים?‬
‫זה מה שמרגש בחיים, אחי.‬
‫אם משהו משתבש,‬
‫יהיה לנו את הסי-4.‬
‫בוגוטה.‬
‫זהירות, אחי.‬
‫קדימה.‬
‫קדימה. בלי פחד. זין! בלי פחד.‬
‫מהר!‬
‫דופק 150. הוא עומד להתפוצץ.‬
‫הסי-4 שם?‬
‫ידוע גם כ-RDX,‬
‫או סתם כחומר נפץ פלסטי.‬
‫אתה מטורף!‬
‫טוב, זה לא צפוי.‬
‫לא מעודן, אפילו, אבל מסעיר.‬
‫אפילו הנהר יגעש.‬
‫רבותיי, אנחנו נכנסים.‬
‫אנחנו יודעים מה המטרה המועדפת,‬
‫אבל יש רשות לירות בכל אחד מהכנופייה.‬
‫קיבלנו אישור שיש לפחות מאה בני ערובה.‬
‫הרחובות חסומים וכל המדינה‬ ‫נושאת עיניים אל בנק ספרד.‬
‫יחידת מבצעים מיוחדים גויסה‬
‫ומכוניות משוריינות נראו באזור.‬
‫בדקות האחרונות חגים מעלינו גם מסוקים.‬
‫עשרה מ"ג של דיאזפם.‬
‫למען השם!‬
‫בחייך!‬
‫קדימה. בסדר.‬
‫גל הדף בגובה 50 מ' מתחת לפני המים‬
‫ישחרר לחץ של 40 אטמוספרות,‬ ‫אפילו אלוהים לא יודע מה יכול לקרות שם.‬
‫דנוור, תזכיר לי להחטיף לך כשזה ייגמר.‬
‫אידיוט דפוק!‬
‫מעין מפץ גדול, אבל ככה מתחילים חיים.‬
‫לא, זה לא קורה. תן לי עוד אחד.‬
‫בבקשה!‬
‫בסדר.‬
‫נכון שזה עלול לפגוע במה שיש בכספת,‬
‫אבל זה בטוח יפתח אותה.‬
‫אלוהים!‬
‫תרגום כתוביות: תמר בן יהודה‬