EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Nei. Jeg går ikke uti.
Ta tanken.
Det er en felle. Vi kommer ikke ut.
Det er inngangen. Og det blir tøft.
Hva faen lukter det?
De må ha brukt insektmiddel, blekemiddel og gifter. Jeg går ikke uti.
-Det er bare vann. -Oksygenrikt vann.
Sett deg.
Jeg setter meg, men går ikke uti.
Kom igjen.
Det er enklere å trene i basseng, men jobben er ikke i et basseng.
Det blir mye vanskeligere.
Man kan ikke være redd.
Jeg er ikke redd.
Du driter nesten på deg.
Det er fordi du er far nå.
Hør her.
Jeg er enig, Bogotá.
Du var uvøren før, men det er du ikke lenger.
Før var det bare jeg som ble påvirket.
Det vet du.
Nå er det visse ting jeg ikke gjør. Som å gå ned i en brønn.
Jeg vil ikke.
Vet du hva det er å være en god far?
Jeg vet ikke lenger.
Å oppføre seg slik du gjorde før du ble far.
Og gå fra nachspielet mens du fortsatt er høy.
Liker du å bli høy på onsdager, må du fortsette med det.
Kom igjen!
Du må, ellers vil du hate sønnen din.
Og det gjør deg til en dårlig far. Tro meg.
Herregud. Vet du hva, Bogotá?
Du kunne skrevet en roman.
Ja.
Hvordan være far uten å bli nykter.
Du har vel ikke barn?
Jeg har sju.
-Oi. -Det neste har en pris.
Det er Emilio, min eldste. Han bor i Venezuela. Julián er i DF.
Han har bart. Han kaller meg "kompis".
Denne jævelen er kul. Erik på Island.
Hanna i Finland. Fiolinist.
Hun er vakker.
Drazen i Montenegro. Han er dum.
Yaris i Thessaloniki. Litt av en fyr.
Ivanna. Skikkelig temperament,
men hun er kunstner. Hun bor i Odessa.
Sju.
Det neste har en pris.
Jeg blir flau over deg iblant.
Hei! Jeg tar meg av dem.
Men jeg er fortsatt meg selv.
Går jeg på skoleforestillinger
eller kampene de spiller på Island?
Nei.
Men jeg dukker plutselig opp
uten å be om noe. Verken en klem eller kjærlighet.
Men de kommer og kysser meg.
Hvorfor?
Jeg vet ikke.
Fordi jeg er faren deres.
Faren deres.
Man kan ikke fornekte sitt DNA.
Aldri.
Var du raner, er du fortsatt det.
Og risikerte du livet,
kan du fortsette med det.
Barna mine...
Se hva jeg har.
Flotte øreringer til meg.
Ser dere?
Gylne! Herlig gull!
Vil dere ikke ha?
-Gi meg dem. -Vær så god.
Dere har aldri sett noe sånt.
La oss sette i gang.
Vi er ikke ferdige.
Åpn døren for Bogotá.
Kom igjen. Det verste er over.
Nå begynner moroa.
Du er sexy i gummi.
Hva?
Rumpa di er kjempeflott i den trange drakten.
Pungen din kommer til å bli trang.
Vulgære mann!
Jeg ler ikke.
Hvorfor sier du sånt?
Hvorfor?
Jeg er sjefen din.
Ja, sjef. Beklager.
Vi må vise hverandre respekt.
Skift tank!
Og du...
Kom igjen!
Ovnene skal i gang med én gang.
Og røykviftene kobles til.
Vi skal smelte alt gullet fra Gullreserven.
Og du! Sveiseapparatet og batyskafen.
Førsteprioritet.
Og ikke hiss meg opp igjen.
Kom igjen, mine herrer! Tikk-takk!
Jobb med glede!
La oss fortjene pengene! Kom igjen!
Første gang jeg hørte om å tenne på noe under vann
var i klosteret i San Giovanni.
Det var like usannsynlig som at jeg var der
og lyttet til gregoriansk sang.
Men da jeg fikk høre at det gikk an på grunn av oksygenet i flammene,
syntes jeg det var en flott måte å sprenge det vi skulle på.
En safe som ingen ville ha lagt merke til mellom gullbarrene.
De gikk inn som første tropp fra BRIPACs sjette kompani.
De ekte kom noen minutter senere.
Faen ta...
De lurte oss skikkelig
De avlytter alle.
Vi må fjerne alt som kan avlyttes.
Alt som kan kobles til internett og telefonene våre!
Tenk deg om, oberst. Vi må gjøre et søk.
De har ikke avlyttet alt.
De kan gjøre hva de vil. De har en milliard!
Vet du hva UITs budsjett er?
Seksten millioner. Og CNIs budsjett?
To hundre og åttito millioner! Mot en milliard.
De kan avlytte lærlingens telefon!
Vi vet bare at de har snappet opp kommunikasjon...
De har bilder av pikken din, Ángel!
De har bilder av føflekken du har på ballene.
Vil dere si hei? Mikrofonen din er sikkert aktivert.
Oberst Tamayo, det er vanlig å foreta et søk.
Følg med, alle sammen!
Ikke slå på noe som ikke har ligget
i en eske i minst seks måneder. Ikke engang en Olivetti.
Ingen nettverk er sikre. Verken hærens eller departementets.
Slå av alt.
Legg telefonene i denne søppelkassen.
Nå!
Vil dere ringe mamma, bruker dere en telefonkiosk.
Vi er blinde og døve om under et minutt.
Din tur!
Han ødela akkurat for oss.
Han dropper protokollene.
Det er ulovlig å konfiskere telefonene uten rettsordre.
Pokker!
Dette endrer alt.
Teknikerne analyserer dem og gir dem tilbake
-snarest mulig. -La meg tenke.
Hørte du ikke, Antoñanzas?
Jeg sletter noe privat.
Det tar bare 30 sekunder.
For guds skyld! Vi vet at du er sammen med Marisol.
Tjue sekunder.
Beredskapsnivå 5. CNIs sikkerhetssystem er nede.
Forsvarsstaben er avlyttet, og datamaskinene
har et ukjent virus!
UIT er ikke interessert i hvilken chat du runker til.
Gi meg den jævla telefonen!
For guds skyld!
Vis hvor mye tid som gjenstår til bankens porter åpnes.
Kom igjen!
Du!
Ferdig.
Gasbind.
Ja.
Nesten ferdige.
Ferdig.
Palermo.
Palermo, det haster.
Professor. Det er Tokyo.
Hva med Palermo?
Operativ.
Hør her. De vet at vi avlytter dem.
Vi må beholde roen.
Beholde roen?
Det kan dere i bilen gjøre.
Vi er omringet av hæren. Vi vet ikke når de kommer.
Vi vet ikke hvilken inngang.
Har Bogotá begynt?
Ja. Han har vært der en stund.
Døren tar mer enn en time. Kanskje over to.
Hvor mye tid har vi, professor?
-Fjorten minutter. -Hva?
Han ødela, og han vet det.
Prøv noe annet.
Jeg hadde tvilt på Prieto.
Men Tamayo dropper alle protokoller.
Hva skal det bety?
Det betyr at de går inn så snart dørene låses opp.
Bra.
Da må vi jo bare bruke delfinen, ikke sant?
Nettopp. Har dere den?
Ja.
Flipper er her.
Det går radiosignaler inn og ut av banken.
Kortbølgesignaler.
Jeg vil høre dem.
Hva er det?
Høres ut som kryptert radio.
Det store spørsmålet er
hvordan vi skal kommunisere.
Palermo.
Bang!
En bombe eksploderte.
Vi er døde.
Lasersensorer. Teknologi er herlig, hva?
Internett og skjulte eller replikerte IP-adresser.
Vi har råd til en satelitt i Kazakhstan.
Men det leder bare ett sted.
Det verste stedet.
Å bekjempe teknologi med teknologi.
Da kan myndighetene vinne. Men...
Det er noe de ikke kan konkurrere med.
Tidsreise.
1941.
Fra England.
Med disse sendte BBC fra Storbritannia til hele verden.
Kortbølge, mine damer og herrer.
Ingen teknologi kan stanse det. Vi skal bruke det.
Alle kan avlytte det.
Ja, Nairobi. Enhver dust med walkie-talkie kan høre oss.
Men...
...vil de forstå oss?
Absolutt ikke.
Datakoding.
I både sendere og mottakere.
Det blir ikke enkelt.
Vi bruker 2300 lag.
De kan bruke 200 millioner kinesere uten å klare å avkode det.
Synkronisering.
Munker. "Kom, skaperånd...
...og i våre hjerter finn hvile...
...kom med nåde og himmelsk hjelp."
De blir her...
...og sletter lag etter lag.
De forbanner mødrene våre.
Hundre hjerner
som er desperate.
Bortkastede offentlige midler.
For hver gang vi ringer,
legger vi til 2300 lag til.
En samtale...
...og en kode.
En samtale...
...og en kode.
Er det kodet, så avkod det!
Få tak i hele forskningsenheten. De må begynne nå!
Greit.
Om to minutter skal alle ha på vester og masker.
Dere får våpen også.
Falske våpen.
Ikke bli for oppspilte.
Amanda, hva?
-Jeg er... -Miguel.
Kjenner du meg?
Du sa det jo til raneren.
Jeg passet maten din en gang. Jeg vet ikke...
Nei.
Egentlig ikke.
På med vestene!
Nå blir det tøft.
Ikke ta den på!
Hva?
Ikke ta den på.
Ikke ta på dere vestene!
De vil bruke oss som skjold.
Nei, ikke ta den på.
Vi har funnet ham.
Klassens smarteste.
Streberen.
-Det er jeg ikke. -Ikke?
Hva heter du?
-Miguel. -Miguel.
Jeg er herr Denver.
Jeg er Miguel.
Liker du film, Miguel?
Nei. Jeg ser på TV.
Da får du skjerpe deg, for nå skal vi spille "Gjett filmen".
På med vesten!
Få den.
Den er bak-frem, Miguel.
Bra.
Ta på deg denne også.
Ellers skader jeg deg.
Skynd deg!
Bra.
Jeg tar sju skritt.
Så skyter jeg.
Gjetter du riktig før jeg snur meg,
skyter jeg ikke.
Herr Denver...
Miguel er en robot.
Én.
To.
Tre. Ok, Miguel. Her er et hint til.
Jeg er også en robot.
Fire.
WALL-E. Det er WALL-E.
Jeg kommer naken fra fremtiden, Miguel.
-WALL-E. -Nei.
-WALL-E?
Kaller du meg WALL-E, Miguel?
Nei, herr Denver.
Terminator.
Jeg er Terminator.
Sayonara, baby.
Showet er over!
Kom igjen. To rekker.
Fort!
Kom igjen.
På med maskene.
På med vester og masker!
Hvem faen har glemt å slå av telefonen?
Beklager. Det er min.
SKJULT NUMMER
Ja?
God morgen, oberst Prieto. Jeg er Professoren.
Håper du føler deg bedre.
Hallo, professor.
Beklager at du måtte forlate tannlegen på den måten.
Håper jeg ikke forstyrrer.
Du forstyrrer aldri, professor.
Jeg er litt forvirret, oberst.
Er du sjef for operasjonen?
Eller er det Tamayo?
Dette er oberst Tamayo.
Jeg bestemmer fra nå av.
Hyggelig å treffe deg.
FORHANDLING
Det er vi som skal ringe. Aldri dem.
Vi gjør det med telefoner, men de får ikke sporet dem.
Hvorfor ikke?
Fordi vi skal reise til fortiden.
Jeg hadde en slik i fem år og ladet den bare én gang.
Andregenerasjonstelefoner.
Verken internett eller GPS.
Vi ringer bare én gang med dem. Bare én gang.
Aldri mer. Til en ekstern kollega.
-Marseille. -Hva? Kommer ikke den stumme?
-Jeg er ikke stum. -Som den rotta di.
Det er ingen rotte.
Hun heter Sofia.
Marseille har to terminaler.
Den første mottar oppringninger.
Den andre ringer det eneste nummeret i kontaktlisten.
Oberst Prietos.
De to telefonene er brannmurene våre.
Arkaisk.
Grunnleggende.
Men effektivt.
Politiet kan finne telefonen som sender signalet
mens samtalen foregår, og bare da.
Ingen teknologi kan spore to sammenkoblede telefoner
som alltid er i bevegelse.
Og uten GPS
og internett
har de bare antennen
som er koblet til telefonen under samtalen.
En antenne som ligger
midt i Madrid.
Rett under nesen på dem.
Det er det eneste de har.
Det betyr...
...at de ikke har noe.
Vi kjenner hverandre ikke,
så jeg har et spørsmål.
Er du forelsket?
Jeg har vært gift i over 17 år, noe som er uvanlig i dag.
Det beviser min kjærlighet,
-professor. -Jeg forstår.
Men, og nå må du ha meg unnskyldt, jeg tror deg ikke.
For når man er forelsket, blir livet rosenrødt.
Alt blir vakkert, og man blir en teddybjørn
som smiler hele tiden.
En som er forelsket roper ikke
og ydmyker kollegene sine. Det var derfor jeg spurte.
Jeg vet at du har lyttet, din jævel.
Oberst,
tenk på sist du elsket.
Du kan dra til helvete med disse samtalene, professor.
Du kom nettopp, oberst, så la meg minne deg på
hva CNIs håndbok sier om gisselforhandlinger.
Det står: "Følg godt med for å forstå kidnapperens psykologi.
Vis empati og la dem vite...
...at du forstår hva de føler."
Vet du hva?
Jeg tror du er blind og døv.
Det er derfor Prietos telefon ringte rett før han skulle gå.
Jeg tror du ligger dårlig an, professor.
Dette er ikke paradisøya du tilbrakte dagene på
etter ranet på myntverket, hva?
Hvordan gikk flukten?
Hvordan har Murillo det?
Hallo, oberst Tamayo.
Oberst Prieto.
Ángel.
Du hører vel også på.
Ok, har du dem der? Ikke mist dem.
Hvordan går det, Raquel?
Vi savner deg her i teltet.
Takk.
Beklager at jeg forsvant uten å si farvel.
Hvordan går det?
Du kjenner meg.
Jeg kjemper videre.
Hva med Mari Carmen?
Mari Carmen...
Hun forlot meg.
Det var på tide, hva?
Jeg er lei for det.
Oberst, antennen er på Rua Princesa.
Faen! De er like ved.
Hva faen driver du med, Raquel?
Du kaster bort livet ditt.
Hør her...
Dette er mitt nye liv.
Og vet du hva?
Det er tusen ganger bedre enn det jeg hadde.
Tror du at du er med i en film?
Hør her, Raquel.
Filmer har ikke alltid en lykkelig slutt.
Du vet vel at jeg jakter på deg?
Det er ikke noe nytt.
Det har du alltid gjort.
Beklager avbrytelsen. Er du der, oberst?
Jeg ringer deg om en time.
Da har jeg løslatt fem gisler.
Denne gangen gjør vi det ordentlig.
Om en time røyker jeg en sigar på direktørens kontor.
Jeg spiller inn samtalen, oberst.
Du blåser visst i gislene.
Hvis det spilles inn, skal jeg gi dere et råd.
Ta maskene og maskinpistolene og gjør dere klare.
For det kommer til å bli et helvete.
Hva vet vi om telefonen?
De må ha ringt fra en gammel telefon.
Det var umulig å lokalisere den,
men samtalen brukte to antenner. På Princesa og Callao.
Hva betyr det?
Det kan være fordi det er mange folk i området,
eller fordi de beveger seg.
Sier du at de gikk tur mens de snakket med oss?
Alle tilgjengelige enheter skal ut og sjekke alles ID.
Det er mer enn 400 000 personer, oberst.
Folk bruker nok sedlene de kastet.
Og mangelen på bakgrunnsstøy kan bety at de ikke ringte fra gata.
Kanskje en kjeller eller metrotunnelene.
Det er umulig å si.
Fire timer.
Se på deg. Du ser så uskyldig ut.
Jeg vil ha en slik sønn.
Og de der?
-Hva driver de med? -Jeg vet ikke.
Jeg tror de slår rekorder.
Han må være merkelig å ha som kjæreste.
Hva er det?
Ingenting.
Du tviler, hva?
Vil du trekke deg?
Vi må perfeksjonere...
...planen.
I alle fall i...
...fire måneder.
-Fire måneder? -Fire måneder.
Hva skal du si til Tokyo?
At Rio kommer til å bli grønnsak?
Vi kan ikke hjelpe Rio
med en plan som ikke fungerer.
Som ikke fungerer?
Vi har studert den. Den er perfekt.
Nei.
Vet du hva som feiler deg?
Du har fått stormannsgalskap.
Du er usikker fordi planen ikke er din.
Det er din brors plan, men han stolte på deg.
Hvorfor vil du så gjerne
være med på ranet?
Hvorfor er du så nervøs?
Du er som de som slutter å røyke
og begynner å hate tobakk og røyk og de som røyker,
og blir som en Taliban mot tobakk.
Slik er det med deg og politiet.
Du hater politiet fordi de ødela livet ditt
og prøvde å ta datteren din fra deg,
og fordi det er arrestordre på deg,
og fordi du vil ha hevn.
Du tenker ikke på Tokyo, Rio eller Berlin.
Du tenker på deg selv. Og da
er det ikke så lurt at du er med på planen.
Jeg trenger mer tid.
God bedring. Jeg tar meg av dette.
-Hallo. -Denne veien.
Så klart.
Til tjeneste, inspektør.
Du kjenner dem.
Hvem tror du har tatt ledelsen i stedet for Fonollosa alias Berlin?
Hvorfor?
Hva mener du?
Hvorfor bryr du deg?
Hvis vi dreper lederen først,
må vi kanskje ikke drepe alle.
Er det svar nok?
Denver.
Uten tvil. Han har mest erfaring. Moskvas sønn.
-Denver. Tro meg. -Er du sikker?
Absolutt. Jeg kjenner dem.
Helsinki er krigsforbryter.
Han kan bare følge ordre.
Nairobi.
Nairobi gjorde mytteri i myntverket og tok makten fra Fonollosa.
Professoren lar aldri henne bestemme.
Og Tokyo?
Tokyo...
Hun er ustabil.
Temperamentsfull. Hun gjorde at Moskva døde. Nei.
Tokyo bestemmer ikke over noe.
Hør på meg. Det er Denver.
Denver.
Hva var det?
For å se om du ville si noe.
Det fungerte.
Det går ikke bra, Denver.
Jeg vet det.
Det går ikke bra, men ikke på grunn av alt pisset du sa om å være mannssjåvinist.
Det er noe annet.
Hei.
Hva er det?
Si det.
-Jeg vet hvordan det ender. -Nei.
-Det ender ikke på noen måte. -Faren min døde.
Det vet du.
Det skjedde fordi hun kom på motorsykkel. Eller hva, Tokyo?
En bra mann.
Han konfronterte 200 politimenn med M16 og uten vest.
Og de drepte ham.
Skjønner du?
Hvis du er her,
vil det samme skje meg, for jeg er ikke kaldblodig.
Må jeg konfrontere dem for å beskytte deg, gjør jeg det.
Jeg bryr meg ikke.
For du er familie, Mónica.
Du er familie.
Det var derfor jeg ikke ville ha deg med.
Forstår du?
Trinn.
Trinn. Beklager.
Jeg tar meg av Browningen.
Bra, Helsinki. Lykke til.
Vi går inn.
Du også.
Dere vet ikke hva dere gjør.
Når jeg tar på døren,
oversvømmer systemet rommet på noen minutter.
Oversvømmer det?
Nei.
Dere blir knust av mer enn 100 000 liter vann.
Mer enn 100 000 liter vann, Nairobi.
Hørte du det?
Håper du tok snorkelkurs.
Ikke tro at jeg er en idiot.
Jeg vet hvor vi skal.
Og hvorfor.
La meg bare si...
...at jeg ikke gjør det.
Kom igjen.
Ta på deg denne.
Kom igjen.
Señora.
Ut av rekken.
Jeg klarer det. Hendene mine er sterke.
Señora.
Ut av rekken, takk.
Resten fortsetter!
Takk.
Tokyo.
Jeg satt limt til TV under det andre ranet.
Jeg kjenner dere.
Sett deg.
Helikoptre, ta av.
Nå.
Kom igjen.
Skynd dere med sekkene. Ikke stopp.
Går noe galt,
får vi verste mulige scenario.
Der de starter angrepet før vi får åpnet
den lille døren.
Å åpne den døren tar lenger tid enn den andre.
Og bare han kan gjøre det.
På minimum to timer.
To timer.
Har vi ikke fått åpnet den før de kommer...
Er vi døde.
Men vi har en løsning.
Det finnes alltid.
Vi har denne.
En delfin.
Vi hadde ikke flere dykkere.
Vi kaller ham Flipper.
Husker du Flipper?
Den tamme delfinen som klappet.
Han reddet liv også.
Han må kanskje redde våre.
Den spanske banks direktør er den eneste som kan åpne døren
på tre sekunder.
Knappen balanserer jakkens oppdrift.
Jeg gjør det. Ikke bruk den, ellers havner du i taket.
Hei!
Er du på tur?
Vi har en nødrespirator.
Forhåpentligvis trengs den ikke.
Se på meg.
Se på meg!
Du kommer til å merke trykkforskjellen.
Ikke bli redd. Og ikke slutt å puste.
Men vi har et problem.
Han gjør det ikke.
Han har prinsipper.
Alle har prinsipper.
Direktøren må spørre seg selv hva som er viktigst:
Mine prinsipper...
...eller mitt liv?
Vi slipper opp for tid.
Kom igjen.
Noen spørsmål, direktør?
Jeg går ikke inn.
Det tror jeg.
-Inn i batyskafen. Nå. -Nå.
Angrepslag i posisjon.
Panserenheter klare.
Mine herrer,
to minutter og 30 sekunder.
Sayonara-Babys rekke blir med Stockholm.
Resten følger meg.
Dere hørte henne. Kom igjen.
Fort!
Kom igjen.
Innerst i rommet.
-Fort. -Kom igjen.
Hvis jeg må ta på deg masken,
får du ikke tatt den av deg resten av ditt liv.
Ta den på deg, direktør.
Nei?
-Da blir det fridykking. -Slipp meg!
Jeg går ikke inn.
Han er 60 år gammel
-og har hjertesvikt. -Vel.
Bra for oss.
Spesielt hjertesvikten,
batyskafen, trykket...
Å tenke på det vil gi ham en utrolig klarhet.
Hele planen avhenger av én manns beslutning.
Og jeg er ganske sikker på at han vil si nei.
Vet du når han får den avgjørende klarheten?
Når han kommer inn i det oversvømte rommet
og ser at det ikke er noen utvei.
Når han forstår at hans liv avhenger av at vi åpner døren...
...eller slår av oksygenet.
Hvis du måtte velge mellom anstendighet og oksygen,
hva hadde du valgt?
Han går ikke inn.
Jo da.
Vi må kanskje presse ham...
...men det gjør han.
Du dummet deg ut.
Saksen, Matías.
Den klipper bra.
Gi meg koden, ellers må du telle sedler med stumper.
Faen, direktør.
For en modig idiot.
-Herregud! -Denver!
Hva faen gjorde du, Denver?
For guds skyld! Si hva som skjer!
Ta denne.
Direktør.
Mario.
For faen!
Hva skjer, Nairobi?
Han besvimte.
For guds skyld!
Hundre og tretti slag. Han får infarkt.
-Hvor mye gjenstår? -Ett minutt og 20 sekunder.
Så mye?
Førstehjelpsskrin og stifter, Matías. Vi må lukke såret!
-Fort! -Denver!
Dekk til såret. Faen!
Ja da.
Fort, Denver!
Hva om han, av en eller annen grunn... velger å ikke åpne den døren?
Det finnes alltid en risiko.
Gi deg, bror.
Hva er livet uten risiko?
Det er det som gjør livet spennende.
Hvis noe går galt...
...har vi alltids C-4.
Bogotá.
Vær forsiktig.
Kom igjen.
Ingen frykt. Faen heller!
Fort!
Pulsen er 150. Han kommer til å eksplodere.
C-4 der inne?
Også kjent som RDX
eller plastisk sprengstoff.
Dere er gale!
Det er uforutsigbart.
Grovt, men spennende.
Selve elven kommer til å skjelve.
Vi går inn, mine herrer.
Vi vet hvem hovedmålet er,
men vi kan skyte på hvem som helst av gjengen.
Vi har bekreftet minst 100 gisler.
...avsperrede gater, og hele landet følger med.
En spesialenhet er sendt ut,
og panserbiler og angrepskjøretøy har blitt observert.
Og for noen minutter siden dukket det opp helikoptre.
Ti milligram diazepam.
For faen!
Kom igjen!
Kom igjen.
Ok.
Med en bølge på 50 meter under vannet
som frigir 40 atmosfærers trykk, vet ingen hva som vil skje.
Minn meg på å banke deg så snart dette er over, Denver.
Jævla idiot!
En liten eksplosjon, men slik begynte livet.
Den går ikke ned. Gi meg en til.
Vær så snill!
Ok.
Det kan skade noe av safens innhold,
men det vil åpne den.
Gud!
Tekst: John Friberg