EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Nej. Jag går inte in dit.
Ta flaskan.
Det är en råttfälla. Vi kommer inte ut.
-Det är ingången och vi ska kämpa oss in. -Vad fan är det för lukt?
De måste ha kastat i bekämpningsmedel,
blekmedel och människogift. Jag går inte in dit.
-Det är bara vatten. -Syresatt vatten.
Sätt dig nu.
Jag sätter mig, men går aldrig i.
Det är lättare att öva i en pool, men jobbet är inte i en pool.
Det kommer bli svårare än så här.
-Och därinne får man inte vara rädd. -Jag är inte rädd.
Du är skitskraj.
Eftersom du är pappa nu.
Okej.
Jag håller med om det, Bogotá.
Du var så vårdslös tidigare men det går inte längre.
Förut var det bara jag som blev drabbad.
Det vet du.
Nu vill jag inte göra vissa saker mer. Som att dyka i en cistern. Jag vill inte.
Vet du hur man är en bra pappa?
Jag vet inte längre.
Om man uppför sig som när man inte var pappa.
Javisst. Och fortfarande vara hög när man lämnar efterfesten.
Om du gillar att bli hög på onsdagar ska du fortsätta med det.
Kom igen!
Du måste, annars kommer du att hata din son.
Och det gör dig till en dålig pappa. Tro mig.
Herregud. Vet du vad du kan göra, Bogotá?
Du kan skriva en bok.
Ja. "Att bli pappa utan att skippa drogerna."
Du har väl inte barn?
Jag har sju.
-Wow. -Med nästa medföljer ett pris.
Emilio, den äldste. Han bor i Venezuela. Julián är i DF.
Han odlar mustasch och kallar mig "Snubben".
Den här ungen är kul. Erik, i Island.
Hanna, i Finland. Violinist. En skönhet.
Drazen i Montenegro. Skittråkig.
Yaris, i Thessaloniki, ett original.
Ivanna. Vresig som fan, men konstnärlig. Bor i Odessa.
Sju.
Och med nästa medföljer ett pris. Ibland skäms jag för dig.
Jag tar hand om alla.
Men jag är ändå mig själv. Går jag på deras skolpjäser
eller vad de än spelar för sport på Island?
Nej.
Men jag dyker upp efter sex månader utan att be om något. Inte ens en kram.
Men de hoppar på mig med pussar.
Varför?
Jag vet inte.
För att jag är deras jävla far. Deras pappa.
Man kan inte förneka sitt eget DNA. Aldrig.
Om du var rånare är du fortfarande det.
Och om du brukade riskera livet, fortsätt med det.
Mina barn, mina barn.
Se vad jag har med mig.
Fina örhängen, va?
Ser ni?
Guld, guld. Härligt guld!
Du vill ha dem, va?
-Ge hit. -Varsågod.
Du har aldrig sett på maken. Nu sätter vi igång.
Vi är inte klara än.
Öppna dörren åt Bogotá.
Det värsta är över.
Nu börjar det roliga.
Du ser het ut i neopren.
Vad?
Din rumpa är snygg i den tajta dräkten.
Huden runt dina pungkulor kommer att vara tajt.
Vulgära man!
Jag skrattar inte. Varför säger du sånt?
Varför?
På det här jobbet är jag din chef.
Ja, chefen. Förlåt.
Låt oss vara respektfulla.
Byt flaska!
Och du...
Sätt fart, kom igen!
Jag vill ha igång ugnarna!
Och koppla in rökcentrifugerna.
Vi ska smälta allt guld i centralbanken.
Och du! Lansen och batyskafen.
Absolut prioritet. Reta inte upp mig igen.
Skynda på, mina herrar! Klockan tickar.
Och ha lite kul!
Vi ska förtjäna vårt levebröd! Sätt fart!
Jag lärde mig att man kan elda under vattnet i klostret San Giovanni.
Jag tvivlade på det eftersom jag samtidigt lyssnade på en gregoriansk kör.
Men när jag förstod att luftbubblorna skyddar elden
insåg jag vilket vackert sätt det var att spränga vårt mål:
Ett valv som ingen hade tänkt på bland alla guldtackorna.
De utgav sig för att vara BRIPAC:s första trupp.
Den riktiga anlände några minuter senare.
Det var som fan...
De tog oss verkligen.
De avlyssnar alla.
Vi måste ta ut allt som kan avlyssnas.
Allt som kan kopplas till internet eller telefoner!
Fundera på det. Vi borde bara svepa tältet.
Allt kan inte ha buggats.
De gör som de vill. De har en miljard.
Vet du vad vår budget är?
Sexton miljoner. Och hela CNI:s budget?
282 miljoner! 282 miljoner mot en miljard. De kan avlyssna allas telefoner.
Vi har bara bevis på uppsnappade meddelanden...
De har bilder på din kuk, Ángel!
Till och med av fläcken på din pung.
Vill du säga hej? Din mikrofon är säkert aktiverad.
Överste Tamayo, vi brukar svepa området.
Lystring, allihop!
Använd inga apparater som inte har legat
i en låda i minst sex månader. Inte ens en Olivetti.
Inga nätverk är säkra, varken arméns eller ministeriets.
Totalt avbrott.
Och lägg alla telefoner i denna tunna.
Nu!
Använd en mynttelefon om ni vill ringa mamma.
Om mindre än en minut blir vi blinda och döva.
Se så, din tur!
Han sabbar för oss ordentligt.
Han ignorerar alla regler.
Det är olagligt att konfiskera mobiler så.
Fan!
Detta förändrar allt.
-Ni får dem när de har analyserats. -Låt mig tänka.
Antoñanzas, hörde du inte?
Jag raderar några privata saker.
Det tar bara 30 sekunder.
Herregud! Alla vet redan att du träffar Marisol.
Tjugo sekunder.
Beredskapsnivå fem. CNI:s säkerhetssystem är nere.
Vi har buggats och datorerna är infekterade med ett virus!
Det sista teknikerna gör är att läsa ditt runkmaterial!
Ge mig din jävla telefon!
För fan!
Jag vill ha en nedräkning till när bankens dörrar öppnas.
Sätt fart!
Du!
Klart.
Gasväven.
Ja.
Vi är nästan klara.
Klart.
Palermo.
Palermo, det är brått.
Professorn. Det är Tokyo.
Hur mår Palermo?
Funktionsduglig.
De vet att vi avlyssnar dem.
-Vi måste påskynda allt och förbli lugna. -Lugna?
Du sitter tryggt i en skåpbil.
Vi är omringade av armén. Vi vet inte när de går in.
Eller genom vilken ingång.
-Har Bogotá börjat? -Ja. Han har varit där nere ett tag.
Det tar mer än en timme att ta sig igenom dörren.
Hur lång tid har vi på oss?
-Fjorton minuter. -Vad?
Han vet att han sabbade för oss. Prova något annat.
Jag tvivlade på Prieto.
Men Tamayo ignorerar alla regler.
Vad betyder det?
Att de kommer att gå in så fort dörrarna låses upp.
Bra.
Då har vi väl inget annat val än delfinen?
Exakt. Har ni den?
Ja.
Flipper är här med oss.
Det går radiofrekvenser till och från banken.
Kortvågssignaler.
Jag vill höra.
-Vad fan är det? -Låter som ett krypterat radiosystem.
När vi väl är inne är den stora frågan:
Hur ska vi kommunicera?
Palermo.
En bomb briserade.
Vi är alla döda.
Lasersensorer. Teknologi är väl fantastiskt?
Internet och dolda IP-adresser.
Vi har råd att köpa en satellit i Kazakstan.
Men det leder bara till ett utfall. Det sämsta.
Man bekämpar teknologi med teknologi.
Då kan myndigheterna vinna. Men...
De finns något de inte kan mäta sig med.
Tidsresor.
1941. Tillverkad i England.
Med dessa sänder BBC till hela världen.
Kortvågor, mina, damer och herrar.
Ingen teknik kan hejda dem. Vi ska prata genom dessa.
Alla kan avlyssna oss med dem.
Ja, Nairobi. Alla med en walkie-talkie kan höra oss.
Men...
...kan de förstå oss?
Absolut inte.
Datorkryptering.
I sändaren och mottagaren med.
Det är inga enkla krypteringar. Vi lägger in 2 300 lager.
De kan ta in 200 miljoner kineser och skulle ändå aldrig avkoda det.
Synkronisering.
Munkar. "Kom, Skaparande, Herre god!
Besök vårt hjärta, ge oss mod.
Lys upp vårt mörker, hoppet stärk!"
De kommer att skala bort lager efter lager.
Förbanna våra mödrar.
Hundra desperata hjärnor.
Slöseri med offentliga medel.
För med varenda samtal lägger vi till 2 300 lager till.
Ett samtal och en kod.
Om det är krypterat, avkoda det!
Ta in hela teknikgruppen. Säg åt dem att börja jobba!
Då så.
Om två minuter ska alla vara iklädda sina västar och maskar.
Vi ska ge er vapen med.
Falska vapen.
Bli inte för glada.
Amanda, va?
-Jag heter... -Miguel.
Vet du det?
Du sa det till rånaren.
Jag skyddade din matlåda en gång. Du minns kanske inte...
Nej. Det gör jag inte.
På med västarna, nu!
Det kommer att bli tufft nu.
Sätt inte på den!
Vad?
Sätt inte på dem. Sätt inte på er västarna!
De ska använda oss som sköldar. Det är sant.
Vi hittade honom.
Klassens geni.
Toppeleven.
-Det är jag inte. -Inte?
Vad heter du?
-Miguel. -Miguel.
Miguel, jag heter Denver.
Ja, Denver. Jag heter Miguel.
Gillar du filmer, Miguel?
Nej, utan TV-serier.
Skärpning nu, för vi ska leka: "Gissa filmen."
På med västarna! Ge mig den där.
Fel håll, Miguel.
Bra.
Sätt på dig den här med.
Annars gör jag dig illa. Skynda på!
Bra.
Jag ska ta sju steg.
Sedan skjuter jag.
Gissar du filmen innan jag vänder mig om kanske jag inte skjuter.
Denver...
Miguel är en robot.
Ett.
Två.
Tre. Okej, Miguel. Du får en ledtråd till.
Jag är också robot.
Fyra.
WALL-E. Det är WALL-E.
Jag kom naken från framtiden.
-WALL-E. -Nej, nej.
-Nej. -WALL-E?
Kallar du mig WALL-E?
Nej.
Terminator.
Jag är Terminator.
Sayonara, baby.
Showen är över!
Se så. Bilda två led.
Fort!
Kom igen.
På med västarna och maskerna!
Vem fan glömde stänga av mobilen?
Förlåt. Den är min.
DOLT NUMMER
Ja?
God dag, överste Prieto. Det är Professorn. Hoppas du mår bättre.
Hej, Professorn.
Ledsen att du fick skynda dig från tandläkaren.
Hoppas att jag inte stör.
Du stör aldrig, Professorn.
Hjälp mig, översten, för jag är lite förvirrad.
För du befäl över operationen?
Eller Tamayo?
Överste Tamayo här.
-Från och med nu har jag ansvaret. -Trevligt att träffa dig.
FÖRHANDLING
I dessa fall är det vi som ringer dem. Aldrig omvänt.
Och vi gör det med telefoner, men de kan inte spåra oss.
Varför?
För att vi ska resa tillbaka i tiden.
Jag hade den i fem år och laddade den bara en gång.
Andra generationens mobiler. Inget internet och framförallt ingen GPS.
Med dessa mobiler ringer vi bara ett samtal.
Inte mer. Till en extern medhjälpare.
-Marseille. -Hänger den stumme inte med?
-Jag är inte stum. -Som din råtta för oväsen:
Det är ingen råtta.
Hon heter Sofia.
Marseille ska ha två terminaler. I den första tar han emot mitt samtal.
I den andra ringer han mobilens enda kontakt:
överste Prieto.
Dessa telefoner är vår brandvägg.
Föråldrat.
Rudimentärt.
Men effektivt.
Polisen kan spåra mobilen när samtalet görs, men bara i just den stunden.
Ingen teknologi kan spåra två mobiler ihopsatta i en låda
som ständigt är i rörelse.
Och utan GPS
eller internet har de bara masten som kopplar upp mot mobilen.
En mast som finns i centrala Madrid.
Rakt under näsan på dem.
Det är det enda de har.
Alltså har de...
...ingenting.
Vi känner ju inte varandra, så jag vill fråga dig något.
Är du förälskad?
Jag har varit gift i 17 år, något som är ovanligt i dessa tider.
-Det obestridliga beviset på min kärlek. -Jag förstår.
Men, och ursäkta igen, det tror jag inte att du är.
För när man är förälskad blir livet rosenskimrande.
Allt ser vackert ut och man blir en slags teddybjörn som ständigt ler.
Någon som är kär gastar inte
eller förolämpar sina kollegor. Därför undrade jag.
Jag vet att du har lyssnat på oss, din skit.
Överste, tänk på senaste gången du älskade.
Du kan dra åt helvete med de här konversationerna, Professorn.
Översten, du är ny i gruppen, så låt mig påminna dig
om vad det står i CNI:s handbok för gisslanförhandlingar.
"Lyssna uppmärksamt för att förstå kidnapparens psykologi.
Visa empati och bekräfta att du förstår deras känslor."
Vet du vad?
Jag tror att du är blind och döv.
Därför ringde Prietos telefon en sekund innan han skulle gå.
Jag börjar tro att du sitter i skiten.
Detta är väl inte paradisön där du antagligen har bott
sedan rånet mot myntverket?
Hur gick det med flykten?
Hur mår Murillo?
Hej, överste Tamayo.
Överste Prieto.
Ángel.
Du lyssnar säkert med.
Okej, har du dem där? Tappa inte bort dem.
Hej, Raquel. Hur mår du?
Vi saknar dig i tältet.
Tack.
Och förlåt att jag gav mig av utan att säga adjö.
Hur mår du?
Du känner mig.
Jag kämpar på.
Hur mår Mari Carmen?
Mari Carmen...
Hon lämnade mig.
Det var på tiden, inte sant?
-Jag är ledsen, Ángel. -Översten, masten är på gatan Princesa.
Helvete! De är så nära.
Raquel, vad fan håller du på med?
Du kastar bort ditt liv.
Hör på... Det här är mitt nya liv.
Och vet du vad?
Det är tusen gånger bättre än det förra.
Tror du att du lever i en film?
Hör på, Raquel.
Filmer har inte alltid ett lyckligt slut.
Du vet väl att jag tänker jaga dig?
Det är inget nytt. Du har alltid jagat mig.
Ledsen att jag stör. Översten, är du kvar?
Hör på. Jag ska ringa om en timme.
Då ska jag ha släppt fem gisslan.
Denna gång gör vi det rätt.
Om en timme ska jag röka en cigarr i ditt namn hos guvernören.
Överste, jag spelar in detta samtal.
Du verkar inte bry dig om gisslan.
I så fall ska jag ge dig ett råd, så du inte glömmer det.
Ta din mask, ditt maskingevär och gör dig redo.
För helvetet kommer att bryta lös.
Vad vet vi om telefonen?
Det måste komma från en gammal mobil.
Vi kunde inte geolokalisera den, men den anslöt till två mobilmaster.
-På Princesa och Callao. -Vad betyder det?
Det kan vara för att det är mycket folk eller för att de är i rörelse.
Menar du att de pratade med oss medan de tog en promenad?
Alla tillgängliga enheter ska ut och granska ID:n.
Överste, vi talar om över 400 000 personer.
Folk spenderar säkert pengarna de spred ut.
Och det var inga bakgrundsljud, så de ringde inte från gatan.
Kanske en källare eller tunnelbana.
Omöjligt att veta säkert.
Fyra timmar.
Se på dig, du ser så oskyldig ut så här.
Jag vill ha en sådan son.
Och de där?
-Vad fan gör de? -Vet inte.
Jag tror att de slår rekord.
Han där hade varit riktigt konstig som pojkvän.
Vad är det?
Inget.
Du tvivlar, va?
Vill du gå tillbaka?
Vi måste göra planen perfekt.
Åtminstone under...fyra månader.
-Fyra månader? -Fyra månader.
Vad ska du säga till Tokyo?
Att Rio kommer att bli en grönsak?
Vi hjälper inte Rio med en plan som inte fungerar.
Fungerar den inte?
-Vi har studerat den. Den är perfekt. -Det är den inte.
Vet du vad ditt problem är? Du har blivit självupptagen.
Planen är inte din, så du litar inte på den. Det är din brors plan.
Varför är du så intresserad av att delta i rånet?
Varför är du så ängslig för det?
Du är som en av de som slutar röka
och sen börjar hata tobak och alla som röker
och blir tobakens största motståndare.
Så är det med dig och polisen.
Du hatar polisen för att de förstörde ditt liv
för att de försökte ta ifrån dig din dotter
eftersom du är efterlyst. Och du vill ha hämnd. Hämnd.
Och du tänker inte på Tokyo, Rio eller Berlin.
Du tänker på dig själv. Och i så fall borde du inte vara del av planen.
Jag behöver mer tid.
Krya på dig, jag tar hand om detta.
-Hej. -Den här vägen.
Självklart.
Till din tjänst, inspektören.
Du känner dem.
I frånvaro av Fonollosa, alias Berlin, vem tror du är ledaren?
Hurså?
Vad menar du?
Varför bryr du dig?
Om vi dödar ledaren först behöver vi kanske inte döda alla.
Är det svar på frågan?
Denver.
Tveklöst. Han är mest rutinerad. Son till Moskva.
-Denver. Tro mig. -Säkert?
Absolut. Jag känner dem. Helsingfors är krigsförbrytare.
Han kan bara lyda order.
Nairobi.
Nairobi tog makten från Fonollosa genom en kupp.
Professorn ger aldrig henne ansvaret.
Och Tokyo?
Tokyo...
Hon är för instabil.
Hetlevrad. Moskva dog på grund av henne.
Tokyo är ingen ledare.
Lyssna på mig. Det är Denver.
Denver.
Vad var det?
Jag ville se om du ville prata med mig. Det fungerade.
Du mår inte bra.
Jag vet.
Jag vet det, men det är inte för allt som du sa om att jag var sexist och så.
Det är nåt annat.
Hallå.
Vad är det?
Berätta.
-Jag vet hur detta slutar. -Nej.
-Det kommer inte sluta så. -Min far dog.
Och det vet du.
Och det var för att Tokyo ville göra stor entré med sin motorcykel.
Han var en god man.
Han agerade som en far inför 200 poliser utan skottsäker väst.
De dödade honom.
Förstår du?
Om du är här kommer samma sak hända mig, för jag är inte kallblodig.
Om jag måste skydda dig mot kulorna gör jag det.
Jag bryr mig inte. För du är min familj, Mónica.
Du är min familj.
Därför ville jag inte ha dig här.
Förstår du?
Steg.
Steg, steg. Ursäkta.
Jag tar hand om Browningen.
Utmärkt, Helsingfors. Lycka till.
Vi går in.
Du med.
Ni vet inte vad ni gör.
Så fort jag rör kammarens dörr kommer det att fyllas med vatten.
Översvämmas?
Nej.
Ni kommer att krossas av mer än 100 000 liter vatten.
Mer än 100 000 liter vatten, Nairobi. Hörde du?
Hoppas du har lärt dig snorkla.
Du har fel om du tror att jag är en idiot.
Jag vet vart ni för mig. Och varför.
Och detta ska ni veta:
Jag vägrar.
Sätt fart.
Sätt på dig den här.
Är du snäll.
Señora.
Kliv ur ledet.
Nej, jag kan. Mina händer är starka.
Señora.
Kliv ur ledet, tack.
Resten fortsätter arbeta!
Tack.
Tokyo.
Jag såg det andra rånet på TV. Jag vet vilka ni är.
Sätt dig ner.
Lyft nu, helikoptrar.
Nu.
Kom igen, kom igen.
Skynda på med säckarna. Sluta inte.
Om något går fel kommer vi att hamna i sämsta tänkbara scenario.
Då kommer anfallet att påbörjas innan vi har öppnat den lilla dörren.
Och det kommer att ta längre tid att öppna den än den första.
Och endast han kan göra det.
Minst två timmar.
Två timmar.
Om vi inte har öppnat den innan de kommer in...
Är vi döda.
-Men vi har en lösning. -Det finns alltid en lösning.
Vi har en bebis.
En delfin.
Vi hade inte fler dykare.
Vi kallar honom Flipper.
Minns du Flipper?
Delfinen som kunde klappa.
Han räddade liv med.
Och han kan rädda våra med.
Centralbankens guvernör är den ende som kan öppna dörren
på tre sekunder.
Med denna knapp balanseras flytkraften.
Jag gör det. Tryck inte på den, annars fastnar du i taket.
Hallå!
Är du uppe i stjärnorna?
Vi har en nödrespirator. Den ska förhoppningsvis inte behövas.
Se på mig.
Se på mig!
Du kommer att känna av tryckförändringar.
Bli inte rädd och sluta inte andas.
Vi har ett problem.
Han kommer att vägra.
Han är en principfast man.
Alla har principer.
Guvernören måste fråga sig själv: Vad är viktigare,
mina principer eller mitt liv?
Vi har ingen tid kvar.
Sätt fart.
Några frågor, guvernören?
Jag vägrar gå in.
Jo, det ska du.
-In i batyskafen nu. -Nu.
Attackteam på plats.
Pansarenheter väntar.
Mina herrar, två minuter och 30 sekunder.
Sayonara-Babys rad följer Stockholm. Resten följer med mig.
Ni hörde. Sätt fart!
Fort!
Kom igen, kom igen. Till änden av rummet.
-Fort! -Kom igen.
Om jag ska sätta på dig masken kommer du aldrig att kunna ta av den.
Sätt på den, guvernören.
Inte?
-Fridyk då. -Släpp mig!
Jag vägrar gå in.
-Han är 60 år och har en hjärtsjukdom. -Jaha.
Bättre för oss.
Precis. Hjärtsjukdomen, batyskafen, 20 atmosfärers tryck...
Tanken på allt det kommer att ge honom otrolig klarhet.
Hela planen beror på en mans beslut.
Och jag är rätt säker på att han inte gör det.
Vet du när han kommer att ha sitt största tillfälle av klarhet?
När han kommer in i kammaren och inser att han inte kan fly.
När hans överlevnad beror på ifall vi öppnar dörren
eller stänger av hans syrgas.
Sergio, om du tvingades välja mellan anständighet och syre,
vad hade du valt?
-Han kommer inte att gå in. -Jo då.
Vi måste pressa honom, men det kommer han.
Nu klantade du dig.
Matías, saxen.
Den klipper så fint.
Berätta koden, annars får du räkna sedlar med dina jävla stumpar.
-Jävlar, guvernören. -Vilken modig idiot.
-Herregud! -Denver!
Denver, vad fan har du gjort?
För fan, kan nån säga vad som pågår?
Ta den här.
Guvernören.
Mario.
För i helvete!
Var är det, Nairobi?
Han är medvetslös.
För Guds skull!
Hundratrettio i puls. Han får en hjärtattack.
-Hur lång tid har vi? -En minut, 20 sekunder.
Så mycket?
Matías, förbandslåda och klammer. Vi måste stänga såret.
-Fort! -Denver!
-Lägg om hans sår, för helvete! -Ja, ja.
Skynda på, Denver!
Tänk om han av någon anledning väljer att inte öppna dörren?
Det finns alltid risker.
Brorsan, snälla.
Vad vore livet utan risker?
Det gör livet spännande.
Om något går fel har vi alltid C-4.
Bogotá.
Var försiktig.
Fort, fort.
Kom igen, utan rädsla. Helvete!
Fort!
Puls 150. Han kommer att explodera.
C-4 därinne?
Även känt som RDX, eller i folkmun som sprängdeg.
Du är galen!
Det är oförutsägbart. Och grovt, men spännande.
Till och med floden kommer skälva till.
Mina herrar, vi går in.
Vi vet vilket mål som är prioritet
men vi har fått klartecken att skjuta på alla i ligan.
Minst 100 gisslan är bekräftade.
...avspärrade gator och hela landet bevakar centralbanken.
En särskild insatsstyrka har satts in
och pansarbilar har setts köra runt.
Sedan några minuter cirkulerar det även helikoptrar.
Tio milligram diazepam.
För i helvete!
Kom igen!
Kom igen.
Okej.
En chockvåg på 50 meter under vatten
som frigör 40 atmosfärers tryck, inte ens Gud vet vad som kan hända.
Denver, påminn mig att spöa dig efter detta.
Jävla idiot!
En liten big bang, men så börjar livet.
Nej, det går inte. Ge mig en till.
Snälla!
Okej.
Det är sant att det kan skada det som finns i valvet,
men det kommer att öppnas.
Gud!
Undertexter: Tomas Lundholm