EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
De ser oss som akademiker, inte rånare. Varför så pessimistisk?
Hur länge har du känt Tatiana?
Det kvittar väl? Kärlek kan inte mätas i tid!
-Kärlek måste levas. -Riskera inte planen för en kvinna.
Det är första regeln:
Ett jobb får aldrig förgiftas av ett förhållande.
Aldrig.
Det är inte så svårt att förstå.
Du är så söt.
En endaste lös ände kan kosta oss våra liv.
Därinne är våra liv i fara. Det måste du förstå.
Döden är en möjlighet.
-Nej, bara om man begår misstag! -Nej. Det är det lustiga.
Du beger dig in i totalt kaos och insisterar på att ha kontroll.
Kaos finns inte i en perfekt plan.
Det är klart att kaos existerar.
Kaos tränger sig alltid på.
Det krävs inte misstag för att man ska dö. Hur länge har jag att leva?
Tre år. Vad gjorde jag för misstag?
Vad gjorde jag för misstag?
Inget.
Det händer.
Det är ohejdbart. Vad var pappas misstag?
-Han måste ha gjort misstag. -Det är enklare än så.
En polispatrull var för nära.
Eller nån såg honom gå in, eller vapnet fastnade.
Du är smart, min bror.
Olyckor. Det är livets mysterium.
Därför kan man inte leva som du gör.
-Hur lever jag, Andrés? -Utan Tatiana.
Det jag menar är...
Utan njutning.
Det är i slutändan det enda viktiga.
Vi är här.
Du måste lära dig det innan jag... Tack så mycket.
En sak. Var är du ifrån?
São Paulo.
Brasilien. Vilket underbart ställe.
Pappa älskade Brasilien.
Glädjen i ditt land.
Festerna, magin...
...fotbollen.
Jag gillar inte fotboll eller fester.
Men du vet väl hur Brasilien spelar fotboll?
Vackert.
Precis. De spelar vackert.
Med glädje, utan rädsla.
De tänker inte på vad som kan gå fel.
De njuter.
De dansar.
Dansar medan de spelar.
Därför är de en hänvisning.
De är de bästa.
Under VM ber jag alltid för att laget ska vinna.
Tack, Joao.
Ha en bra dag.
Du hörde honom.
De njuter.
Låt dig glädjas.
I varje steg.
För en vacker dag kommer något att gå fel.
Det kan kosta dig livet eller något värre.
Och då kan du inte tänka...
...att du är skyldig för något som du inte kan kontrollera. Förstått?
Sånt är livet.
Njut av det...
...tills festen är över.
Tamayo, ge mig militära beredskapsstyrkan.
Räcker inte Sevillas styrka?
Nej, jag är i en skog på 170 hektar, med 183 hus.
Gårdar, skjul, brunnar och ett sökområde som blir allt större.
-Jag behöver Madrid här. -Jag ringer försvaret.
Okej.
-Suárez, vi tar gårdarna. -Jag sköter det.
Kom nu.
Marseille är på väg.
-Okej. Uppfattat. -Hur mår du?
Jag är mycket rädd.
Och mycket arg.
Omringad av hönsskit.
Förlåt, Raquel.
Jag är hemskt ledsen. Verkligen. Jag är...
Jag är gammal och du är min första kärlek.
Jag vet inte hur man gör det, hur man pratar
om det här. Jag vet bara att jag behöver dig.
Jag har hållit fast vid allt du har lärt mig.
Att laga mat ihop...
...på vår smutsiga båt.
Att simma med kläder på i havet.
Och den där Van Morrison är verkligen bra.
Jag gillar honom.
Raquel, allt är bättre med dig.
För jag är förälskad.
Det kunde du ha sagt tidigare.
Jag säger det nu eftersom jag inte kunde förut.
Förlåt, för i vårt tidigare gräl...
...var det egentligen den missanpassade Professorn som talade.
Men Sergio, jag...
Jag vill leva resten av livet med dig.
Det känns larvigt här.
Gråtandes.
Medan en höna ser på mig.
Hönor medför tur.
Jag vet inte var. Definitivt inte i Kina.
Efter vad du sa kan jag nog stå ut i tre timmar.
Vi pratar igen om 15 minuter. Frekvens 144.
Förstått. Klart slut.
Champagnen var till för att fira med Rio.
När jag dansade insåg jag att det finns två sorters människor.
De som gör slut med en och önskar en det bästa.
"Ta hand om dig, var lycklig."
Rio är en av dem.
Sen finns det de andra, vi är jävligare.
Förlåt. Jag kan vänta utanför.
Nej, du behöver inte vara blyg.
Rio, jag ville säga...
-Vi borde ha gjort det för länge sen. -Inte för länge sen.
Vi hade kul ihop.
Och du är helgalen, men har inte skallat mig än.
Ja. Vi hade kul.
Härliga tider.
Men det var inte nog.
Vi sveptes med av vågen
Vilken våg, Tokyo?
Vad snackar du om för våg?
Rånet.
Trycket.
Att vara miljonärer.
Hej, Denver.
Jag hörde inget.
-Vi ses. -Vart ska du, Denver?
-Gå inte. -Vad?
Visste du att jag nästan låg med Denver?
Vad fan håller du på med?
-I Toledo. På festen. -Vad pratar du om?
Du var full.
Det är klart att han var.
Du var full. Jag var full.
Nej, Moskva kom in och sabbade stunden.
Det jag menar är att vi hade något avslappnat.
Vad som helst...
...hade kunnat hända den dagen.
Och nu undrar jag detsamma som du.
Hur kunde vi ha slösat bort så mycket tid ihop?
Tack.
Rio. Vi kysstes inte ens. Inget.
Kärlek är som två personer på en gungbräda.
När den ena lyfts upp sjunker den andra.
Balansen är alltid skev.
Tack vare tid, enformighet eller folk som jag.
De enda som bara blir kvitt smärta genom att ge tillbaka den.
Rio hade mikrofon och GPS-sändare.
Allt togs ut. Inga problem.
Isolerade ni chippen?
Självklart.
De är i en liten låda med ljuva sömnljud.
Polisen har fört anteckningar om snarkande.
Dags att ge dem nåt annat.
Palermo.
Nu kör vi Alcatraz-planen.
Maximal beredskap.
Alcatraz-planen?
Sergio, vad fan är det som pågår?
Vi är i...en extrem situation.
Det är möjligt att Lissabon och jag kommer att hamna under för stort tryck.
Vi skulle ha armén efter oss. Polisen med.
Det kan gå snett.
Men i så fall har vi Alcatraz-planen.
Om Lissabon och jag hamnar i en kritisk situation
behöver vi en enorm distraktion.
Syftet är att få polisen att söka på två platser samtidigt.
Och bara en sak är större än att fånga oss två.
Att fånga oss alla?
Att ni flyr med det största betet vi kan skapa.
De skulle bli galna.
Något nytt?
Överste.
De seismiska sensorerna avläser rörelse.
De kan gräva med industrimaskiner.
Bernardo!
Du har studerat jorden uttömmande.
Säg mig. Kan de fly därigenom?
Troligen inte. Det är en osannolik hypotes.
Osannolik eller omöjlig, Bernardo?
Vi pratar om ett ingenjörsjobb med tunnelmaskiner
-över 100 meter under marken. -Så, Bernardo?
Vi kan inte underskatta dem.
De kan gräva Kanaltunneln utan att vi märker nåt.
-Hur många har ni där? -Tjugofem.
Bara 25? Var det budgetnedskärningar?
Ge mig 50, 100 per kvadratmeter. En polis vid varje pöl.
De får inte ta ett kliv utan att bli upptäckta.
Ja, señor.
Kom.
Hitta en expert som känner till vartenda sten.
Jag vill ha markradar, ingenjörer, allt. Åt helvete med allt! Kom igen!
Vad gjorde du därinne?
Jag gick vilse när jag vandrade.
Jag kom in hit för att vila. Förlåt.
Gömde du dig i ett hönshus?
Jag knackade på i huset, men ingen öppnade. Snälla.
Är det spikskor?
Klättring.
Det finns inga berg här.
Eller is.
Tror du att jag är korkad?
Jag vet vem du är.
Raquel Murillo.
Okej.
Jag ska säga sanningen.
-Sikta inte på mig! -Lugn.
-Nej! Släpp dina vapen. -Lugna dig.
Vad heter du?
-Släpp vapnen! -Vad heter du?
Ditt namn.
-Justino. -Justino. Lugna dig.
Se på mig.
Nu...
Du har två pistoler riktade mot dig. Och du...
Du har ett hagelgevär som dödar fåglar.
Du kan skada mig.
Men om du skjuter mig dör du.
Så släpp vapnet.
Släpp det.
Lugn.
Ta det lugnt.
Du har ingen chans.
Du borde inte riskera ditt liv.
De har bett att medborgarna samarbetar.
Och de erbjuder belöning på tio miljoner euro.
Släpp dina vapnen.
TJACK
Okej.
-Rör er inte! -Backa!
Släpp era vapen.
-Backa! -Lugna dig.
-Backa! Backa, sa jag! -Tyst, Justino.
Sluta, Justino.
Släpp era vapen.
-Jag kan den här leken, inte ni. -Tror du att det är en lek?
Du är polis. Vi såg dig på TV.
Du skulle inte skjuta.
Men vi får. Du har gjort intrång på vår mark.
Och du måste kunna sikta bra med bägge händer.
Det här geväret är för stora villebråd.
-Det gör hål. -Släpp dina jävla pistoler!
Okej.
Nu gör vi något. Okej?
Rör dig inte!
Vad sägs om att vi förhandlar?
Wow, så vacker.
Så vacker.
Mycket vacker.
Och det är varmt här. Titta.
Här är det.
Vad gör du?
Nairobi!
-Vad...? -Nu är vi bägge singlar.
Jag förstår.
Vi kan köpa kattungar.
Javisst. Vad hände?
Inget. Vi...
Vi gjorde slut.
-Saker tar slut. Kärlek med. -Kom.
Hörni!
-Kom. -Vi kom med kavalleriet.
Tokyo!
Och sen skiter han över hela mig.
Ugnen!
-Lyssna på mig. -Vad?
Åk upp och drick kaffe. Jag kommer sen så vi kan prata.
-Inte kaffe, då spyr jag. -Jo. Spy sedan.
-Nej. -Jo. Spy.
Vad?
Jag ska ta ett bad.
Bad? Du är asfull!
Ja, jag ska ta ett bad.
Jag behöver vattnet och mörkret.
-Flyta! -Slappna av!
Kom så åker vi två upp och pratar.
-En stund. -Visst.
För du är kär i tjocka bögen i gänget.
Men jag...
Jag hade en bra kärlekshistoria.
Jag ska ta ett bad.
Ja.
Radio!
Denver. Kom ner och hämta Tokyo.
-Hej, snygging. -Låt henne vara. Hon är roligare så.
Håll truten, Matías.
Jag kan lära henne dyka.
Tillbaka till jobbet, annars spöar jag dig.
Okej.
Wow!
Ugnarna är 1 500 grader varma.
-Vi kan inte passa fyllon nu. -Alfahanen.
Vilken buffel du är, Bogotá!
-Sluta larva dig. -Jag vet.
Du gillar Nairobi.
Du gillar att bli beordrad.
Sluta larva dig.
Okej. Då gör vi nåt.
Om jag inte får simma i vatten, vill jag simma i guld, som Joakim von Anka.
Denver, du igen?
Denver är här igen.
-Ta med henne upp. -Vad fan sysslar du med?
Vad fan håller du på med? Du utsätter oss för fara.
-Jag är ledsen? -Är du ledsen?
Vi är här för dig och du är full.
Försök åtminstone att inte få oss dödade.
Så lägg av nu för fan, för alla här har lidit.
Jag är patetisk.
Inte undra på att han gjorde slut.
Lyssna på mig.
Vi kom för att rädda Rio.
Inte sant? Det var inte för att rädda ert förhållande.
Och du fick det gjort.
För du är en otrolig kvinna.
Men du måste gå vidare.
Men jag kan inte.
Det tror du bara.
Men det kan du.
Säg efter mig:
-"Jag ska gå vidare för jag är fan bäst." -Jag är...
Nej, nej!
-Vad är det med dig? -Vet inte.
Okej, men...
Förlåt.
Ingen skada skedd. Okej?
-Okej. -Ingen skada...
Nej. Det här ska vi inte göra.
-Nej. Okej. -Sluta.
-Jag ber dig. -Jag gör inget.
Snälla.
Jag ska inte göra nåt.
-Stanna där. -Jag ska.
Det menade jag inte! Nej, vi ska upp.
Hallå, lägg av nu.
Jag skojar inte.
Du ville förut.
Ut med dig.
Ut.
Herregud.
De kommer att försöka sätta minst en mikrofon och en GPS i Rio.
Det ska vi använda till vår fördel.
I Alcatraz-planen.
Så de tror att vi flyr.
För att få dem att känna att vi flyr.
Det är mycket kraftfullare.
Sluta, Helsingfors!
Den seismiska sensorn skickar inget.
Det är ett hål.
Hörselintryck ihop med rädsla gör en mer paranoid än något annat.
Vi kan få dem att tro vad som helst.
Tunneln.
-Fort, ring Palermo. -Tunnel?
-Finns det en tunnel på det djupet? -Nej.
Det gör det inte.
Det måste finnas något. Leta!
-Det finns ingen tunnel. -Hitta den!
Hör på.
En flykt är spänning.
Det är känslor och mörker.
Det är hålets eko, fuktigheten under ytan.
De måste känna av allt det.
Och det ska de.
De är i en vattenfylld tunnel.
Skruva upp volymen.
Jag hör eko.
Var är Nairobi?
Hon har inte smält klart.
Säg åt henne att komma ner. Vi har nog. Nu drar vi!
-Kan de smälta 90 ton guld på två dagar? -Det är omöjligt.
Är det möjligt att smälta 90 ton guld på två dagar?
De skulle behöva 150-200 ugnar. Jag måste räkna på det.
Ja, tekniskt sett, men...
Osannolikt.
Om det gjorde det sannolika hade de rånat vanliga banker.
Deras öron kommer att väcka så många frågor
att de behöver bekräftelse från ett annat sinnesorgan.
Synen.
Och där kommer gängets nya medlem in i bilden.
Uppför dig, Sofía. Det är din tur.
Sofía.
Vi sätter GPS-chippet på Sofía
och gör henne redo medan vi bombarderar deras hörsel.
Vad fan är det?
Låter som en fyrtaktsmotor.
En motor?
Kan vara en utombordare.
Med dragstart.
Vem fan bryr sig om startmetoden? De sticker!
Och de kan bara tänka en sak, eftersom det har hänt förut.
Och det gillar de inte.
De gör som Chapo Guzman.
Flykten från Altiplano-fängelset.
Jag är här.
Alla är här nu.
Vad är det?
Kärror!
Och då är det dags...
...att släppa lös galenskapen.
Vi släpper Sofía.
Satellitbekräftelse. De rör på sig.
I vilken hastighet?
I 18 km/h.
Jävlar. I den hastigheten är de i Alcorcón om 30 minuter.
Vad är det, Ángel?
Jag behöver Militära beredskapsstyrkan.
-Det är akut. -Akut? Nej för fan!
De för ut guldet genom en tunnel.
Nationella guldreserven skickas ut på utombordare!
Beredskapsstyrkan stannar i Madrid.
Vi stör ut mikrofonens signal så de bara har satelliten.
Sedan...
...måste de blint följa oss ditt GPS:en pekar.
Dit Sofía går.
Vi förlorade ljudet.
Signalen är utom räckvidd.
De är djupt nere.
Kalla in underjordsgruppen!
Jag vill ha en styrka utanför kloaken.
Skicka ut enheter!
Suárez.
-Vi har två gårdar kvar. Vi är nära. -Okej.
Mina herrar!
Vi ger oss av!
Fyrtio meter.
Kom igen.
Ja, vi har dem. Bernardo, vi har dem.
Trettio meter.
Du är nära dem.
Bredvid dem!
Kom igen!
Femton meter.
De är på andra sidan hörnet.
De har stannat.
Kom.
Sju meter.
Långsamt.
Fem meter.
Bernardo!
Tre meter.
Två.
-De är här. -Vad är det som händer? Vad?
-Var är de? -De är här.
En och en halv meter.
Fan. Vad är det?
Överste.
Det är en iller.
Den är klädd som Dalí.
De jävlarna.
Avbryter visuell kommunikation.
Det är inte dåliga nyheter. Läs situationen.
Verkligen? Upplys mig!
De fejkar en flykt.
Det är en extrem avledningsmanöver.
Han sitter i skiten och vill att vi ska distraheras.
Du är stressad.
Men jag försäkrar att han är på gränsen till kollaps.
-Det är en del av planjäveln. -Men han är inte den ende med planer.
Det är dags att slå till där det svider som mest.
Vi måste attackera.
Rakt mot hjärtat.
Bryta ner dem inifrån.
Jag vet hur.
Hur?
Det är redan satt i verket.
Alltihop.
Jag har pengar.
Polisen med.
Tio miljoner.
Är du säker på att ni hörde mitt namn på nyheterna?
-Det är klart vi har. -För...
...de erbjuder tio miljoner för Professorn.
Och inte ens det är sant. Alla belöningar har villkor.
Vi är bönder, men inte korkade.
De har sagt det på TV. Överallt.
Jag har varit polis och jag vet att belöningar aldrig betalas ut.
Tom Lee. En företagare från Michigan.
Han gav viktig information om var bin Ladin fanns.
De erbjöd 25 miljoner dollar.
Han försöker ännu få belöningen.
Jag ljuger inte. Googla det.
Jag kan erbjuda pengar.
Idag.
Och mycket mer än polisen erbjuder.
-Hur mycket? -Vad sägs om 15 miljoner?
Femton?
Varsla vid någon form av rörelse.
Var på alerten, allihop.
Byggnaden omringad.
Fönstren! Passa fönstren!
Uppfattat.
Bevaka tredje våningen.
Västra sidan.
Täckt.
Vilken subba.
Kom hit.
Du är världens största skit.
Gjorde du slut med Tokyo efter att vi kom hit för att rädda dig?
Denver, det är privat.
Det är det inte! Du vet ju att Tokyo är en tidsinställd bomb.
Be om förlåtelse.
Be henne att vara din flickvän eller fria.
Gör vad fan du vill!
Men vänta med att göra slut tills ni är ute.
Sen kanske vi kan växa upp!
En gravid kvinna med en teddybjörn närmar sig.
Ringde nån cirkusen? Vad fan händer?
Bevakar västra sidan.
Går in i högsäkerhetsområdet.
Allt är i sin ordning.
Byggnaden omringad.
Taket och översta våningen?
Bekräftat.
Hon är galen.
Vi måste ta björnen.
Vi jobbar på det.
Jag gör det.
Nairobi!
-Sluta, Nairobi. -Vad?
Vi har regler.
Vad är det med dig?
Inget.
Denver.
Den frivillige.
Jag har honom.
Vad glor du på?
Kom hit.
Kom. Kolla.
Vi ska gå ut och hämta en teddybjörn.
Men vore inte det farligt?
Nej. Gå nu.
Sluta!
Gör det inte. Försök inte vara hjälte.
Ni vet att det är en fälla. Skicka inte ut honom.
Det är självmord.
Ni dömer pojken till en säker död. Tusan! Ni skickar honom till slakthuset!
-Det kan vara sprängmedel! -Då skulle jag skicka dig!
Håll tyst!
Kom. Detta är din stund. Vi pratade ju om detta.
Lyssna på mig.
Jag tror på dig. Var lugn och samlad.
Amanda ser på.
Kom igen, skynda. Kom nu!
Masker!
Rio!
De öppnar dörrarna.
Gisslan med falska vapen.
Jag kan se dem, Antoñanzas!
Gisslan. Skjut inte!
Miguel Fernández Talanilla från Totana, Murcia. Systempraktikant.
Var försiktig med de maskerade. Det kan vara rånare bland dem.
Förstått. Vi är på alerten.
Avvaktar order.
Han tar nallen.
Bomben är inne.
-Uppdraget slutfört, señor Denver. -Bra gjort, Miguel.
Ge den till mig.
Inga plötsliga rörelser. Ta den till röntgen.
Jag kan gå ut för utbyten, señor Palermo.
Det är en telefon här, men ingen bomb.
-Och något annat. -Öppna, Helsingfors.
Mobilen.
Din subba!
Vad fan vill du?
-Ge dig ett erbjudande. -Dra åt helvete!
Okej.
Vart tror du att du ska? Var det ett känsligt...?
Släpp.
Vad fan är det som pågår?
Jag vet inte, men jag vill ha henne här.
Gå, nu!
-Nej. -Vad?
-Jag går. -Det ska du inte.
Jag ska gå.
Av polisen och rånarna litar jag på polisen.
Rånarna har dumpat 140 miljoner euro över Madrid.
Tror ni inte att vi har 15 eller 20 att ge i utbyte mot er hjälp?
Jo, men det är smutsiga pengar.
-Polisens pengar är lagliga. -Lagliga.
Om ni lämnar över mig blir ni parior.
De försvinner så fort de har mig, men inte ni. Ni kommer att vara på TV.
Paret som fick Lissabon fängslad. Ni blir hatade.
Alla här älskar oss. Vet ni varför?
För att vi räddade en vän som blev torterad.
Och de som torterar erbjuder er tio miljoner.
Så tänk på det.
Och ta pengarna. Ni får dem på två timmar.
Och ingen kommer att få veta.
Jag ger er mitt ord.
Okej.
Helvete.
Det är polisen. De är här, Justino.
Är det din sons björn?
Den luktar inte som honom längre.
Nairobi.
Det var för att såra dig.
Jag vet.
Och nu är det svårt, för det enda jag vill nu...
...är att få lukta på min son.
Jag är en dålig mor.
Nej.
Nej, Nairobi.
Du var modern du kunde vara.
Och du betalade för det.
Du betalade mycket. Och gör det ännu.
Du vet inte ett skit.
Vet du vad jag gjorde med björnen?
Jag skäms så mycket att inte ens Helsingfors vet.
När de ringde mig för att köpa knark tog jag med min son till parken.
Jag klädde på honom.
Han satt i sin stol.
Och han fick sin björn.
Och inuti björnen hade hans mamma...
...gömt piller, kokain, heroin...
...och allt annat jag behövde.
Så tog jag min son till parken.
Jag använde honom...
...som kurir.
Så de tog honom från mig.
Och det var rätt av dem.
Jag har med mig din son.
-Vad? -Axel.
Han är här med mig.
-Det är inte sant. -Jodå.
Han står en meter framför mig. Lika rolig som alltid.
Han är rar. Axel.
-Vad vill du bli när du är stor? -Kock.
-Vad? -Kock.
Vad?
Kock!
-Han vill bli kock. -Du ljuger. Jag lägger på.
Gör inte det.
Jag har ett erbjudande.
Men först av allt, för att visa att jag inte ljuger.
-Jag litar inte på subbor som du. -Inte jag heller.
Kom, Axel.
Vi gör något.
Jag går ut dit...
...med honom.
Och du får se att jag talar sanning.
Vi hörs senare.
Jag har nåt viktigt att säga.
-Tillstånd att skjuta? -Min son.
-Skjut. -Nairobi, akta dig!
Nairobi! Rör det inte!
Nej!
Hjälp!
Hjälp! Kom hit.
Snälla, göm mig.
Ni måste gömma mig.
Göm mig nånstans, snälla!
Tjugo miljoner.
Visst. Kör till. Jag har två miljoner i väskan.
När jag är ute får ni resten.
-Jag svär. -Lyssna inte på henne. Vi har inte tid!
Sluta!
Lugn. Det är en radio. Lyssna på detta.
Professorn. Det är Lissabon. Jag är omringad.
Får jag ge 18 miljoner till ett par som ska hjälpa mig?
Javisst. Det ger vi så snart vi kan.
Vi bryter aldrig våra löften.
Tjugo miljoner.
Accepterar ni?
De har hundar.
De hittar henne och du hamnar i fängelse.
Vi har falluckan.
Jag täcker den med gödsel.
-Så hundarna inte känner lukten. -Vi hinner inte.
-Snälla, Reni. -Snälla!
Nej.
Snälla, hjälp!
Nairobi! Håll ut!
Nairobi. Låt mig göra det. Nairobi.
Du måste hålla ut!
Jag är körd, Helsi.
Kulan sitter i.
Den är inne. Det är bra.
Vi får ut den.
Bandage!
Ge mig bandaget.
De är säkert upptagna med att leka doktor.
-Nu går vi in med allt. -Det är dags.
Mina herrar. Attackera!
Pansarbilar, avancera!
Vi ska ramma den jäkla porten.
Raquel!
Kom igen.
De gömmer mig i källaren.
Halt!
Raquel Murillo är härinne!
Hon talar med Professorn.
-Delta. -Släpp vapnet!
Lugn.
-Är den inne? -Ja.
-Morfin! -Det var en bra träff.
-Jag är förstörd på insidan. -Nej.
Släpp vapnet!
Upp mot trädet!
-Mot trädet. -Jag gjorde inget.
-Snälla. -Sierra. Hör du?
-Vad är det? -Vi har Murillo.
Hon talar med Professorn. Vad ska jag göra?
-Rör dig inte! -Nej, Justino!
-Rör dig inte! -Göm dig.
Rör dig inte!
Ner på knä!
-Jag ger dig morfin för att få ut kulan. -Håll ut.
Håll ut.
-Morfin! -Morfin, här.
Justino, hjälp mig.
Det går inte.
Velasco, Solana. Följ med mig. Resten: omringa huset.
Polis!
Det finns inget att göra nu.
Hörni!
De kommer med pansarvagnarna!
Helvete!
Polis!
-Släpp vapnet! -Upp med händerna!
Händerna på huvudet!
Stick härifrån.
Raquel.
Varför skickar du ut dem?
Gå inte, Justino!
-Hon är farlig. Jag beordrar dig. -Vad ska ni göra?
Jag ger upp. Jag är obeväpnad. Vad gör du?
Velasco. Ta ut civilisten!
-Vad ska du göra? -Justino, gå inte!
Vad ska ni göra?
-Justino! -Upp mot trädet.
Mot trädet! Rör er inte.
Suárez. Jag är inget hot.
Du är största hotet, slyna!
Du svek oss. Förrädare!
Suárez. Sänk vapnet.
Var är Professorn?
Säg att de får mig. Köp tid tills jag är där.
Raquel. Säg det.
Var är Professorn?
Jag vet inte!
Raquel. Jag är på väg. Raquel.
Var är Professorn?
Jag vet inte!
Är du säker?
För jag frågar bara en gång till.
Ge dig av!
Jag vet inte var Professorn är.
-Det gör jag inte. -Fel svar.
Jag är på väg. Ta dig ut därifrån!
Det var självförsvar.
Förstår du, Solana?
Hon sköt först.
Ta vapnet. Rengör det. Sätt det i hennes hand.
Professorn. Det är Palermo.
Förbered omedelbart ingripande.
Så fort vi fått ner porten går vi in med alla trupperna.
Professorn. Det är Palermo. Hör du?
Sergio! Är du där?
Sergio!
De avrättade Lissabon.
De sköt Nairobi här.
En krypskytt. Hon är illa ute.
-Håll ut. -Ja.
Nästan.
Jag såg min son.
Alldeles nyss.
Han mår bra.
Palermo! De kommer med en pansarvagn.
De tänker bräcka porten.
Vi attackeras.
Palermo.
Det är inget rån.
Eller ett uppror mot systemet.
Detta är krig.
Handla därefter.
Señor.
Det var en ära att ledas av er.
Försvarsnivå två.
Denver! Kom!
Redo.
Ge honom pengarna och berätta vem hans mor var när han fyller 18.
Nej.
-Lova mig. -Ja.
Se på mig.
Du ska göra det.
Okej?
Du ska ta dig härifrån och göra vad du vill.
-Helsingfors. Försvarsnivå två. Nu. -Palermo.
Inte nu. Jag är med Nairobi.
Jag går.
Vi är redo för attacken.
Nu!
Lystring! Töm området. Två grupper, två hörn.
Ner på knä med händerna över huvudet.
Kom igen!
Kom igen, Rio.
På plats.
Vänta.
Portar!
Avfyra!
Professorn föll för sin egen fälla.
Örats förmåga att framkalla paranoia.
Det kortet spelade Sierra...
Låtsas avrätta henne.
Han kommer att lyssna.
...för att förinta oss.
Sedan blev det krig.