NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Onnen hetkiä on mukava muistella.
Mitä tukalampi nykytilanne, sitä onnellisemmalta mennyt vaikuttaa.
Toivoessani ihmettä letkuissa makaavan Nairobin vierellä -
muistelin onnen hetkiä, kuten jalkapallo-ottelua luostarissa.
Tiukkana. Viimeinen minuutti. -No niin!
Siinä!
En olisi uskonut kulmuria edeltävien sekuntien voivan olla niin hauskoja.
Hän koski muniini! -Näitkö?
Lopettakaa! Minuutti jäljellä. Aiotteko käyttää sen kinasteluun?
Jätkä liimautui takalistooni. -Koskit häntä muniin, sika!
Riittää! Kukaan ei koske ketään yhtään mihinkään!
Seuraavasta punainen kortti. -Peli käyntiin!
Maali!
Rankkari!
En minä mitään tehnyt! -Nyt tulee tappelu.
No nyt! -Rankkari ja punainen kortti!
Yhteyttä ei ole. He kaatoivat verkon. -Mitä tehdään?
Menetämme hänet. -Eikä!
Varovasti.
Hitaasti.
Nyt sain sen.
Nosta vähän.
Hyvin sujuu.
Nyt luoti pois.
Siitä vaan.
Sillä lailla.
Hienoa. Varovasti. Hyvä.
Siinä se on.
Sitä nostalgia on.
Kun tajuaa, että menneet asiat, joiden ei tiennyt olevan onnea,
olivat juuri sitä.
Ensimmäinen puoliaika ei ollut vielä edes loppunut,
ja Lissabon oli jo matkalla telttaan vastajoukkueen pelipaitaan puettuna.
Sierra teki maalin yläkulmaan.
Sillä välin me leikkelimme Nairobin keuhkoa kuin robotit.
Emme tienneet, pelastimmeko hänen henkensä vai veimmekö sen.
Meillä oli jo kahden pelaajan vaje. Ja kahden maalin tappioasema.
Palermo tekisi pian ottelun kolmannen maalin.
Mutta omaan verkkoon.
Hän oli hyvä kapteeni.
Mutta surkea joukkuepelaaja.
Vain Professorin saapuminen Madridiin meni lähes suunnitellusti.
Siis lähes.
Sillä joukosta puuttui yksi.
Professori. Nyt on lähdettävä.
Moottoripyörien selässä, metsäreittejä ja karjapolkuja pitkin -
he kulkivat huomaamatta halki La Manchan.
Ritari aseenkantajineen -
teki tappioiden tiellä matkaa kohti tuhoon tuomitun sodan melskeitä.
Ja pian kaikki räjähtäisi käsiin.
Eikö ole uskomatonta?
Minä raskaana.
Kuka olisi uskonut?
Onneksi olkoon.
Kiitos.
Kuulkaa...
Toimitte urheasti.
Tein, mitä täytyi. Meidän on pidettävä puolemme raakalaisia vastaan.
Sanokaa, jos kirvelee.
Antaa palaa. Kipu on minulle tuttua.
No niin.
Jatka.
Oletko seonnut täysin?
Pieksit äijän. Et voi riehua täällä.
Tämä paikka on kuin painekattila! -Aivan!
Siksi täällä ei voi heitellä mitään itkupotkuraivareita.
Sinulla on verta tuossa...
Älä minusta välitä, olen puolisokea.
Kuule, Amanda. Onko tämä ryöstö aiheuttanut sinulle ahdistusta?
No, on kai. -Aivan.
Enkä pysty nukkumaan yli puolta tuntia putkeen.
Rintaa puristaa, enkä...
Se on normaalia tässä tilanteessa. Paineet ovat kovat.
Todella kovat, mutta ei hätää. Hankin sinulle jotain rauhoittavaa.
Haluan auttaa sinua välttymään traumaperäiseltä stressihäiriöltä,
sillä se on hyvin sitkeä vaiva, joskus jopa parantumaton.
Anna kun autan. Tuossa on verta.
Älä murehdi, sillä pidän huolen siitä,
että saat, mitä tarvitset.
Sinusta tulee oma projektini.
Nyt ryöstetään Espanjan keskuspankkia. Toimin vain niin kuin kuuluu.
Ei meidän kuulu olla kusipäitä.
Ehkä minulla on trauma! Ehkä meillä kaikilla on.
Mitä sinä höpiset? Mikä minun traumani on?
En aio... -Sano nyt!
Jätit Tokion.
Tunnetko miehiä, jotka jättäisivät Tokion?
Et, koska Tokiota ei jätetä.
Mitä sinä Tokiosta tiedät? -Hän on Maserati! Kaikkien unelmien kohde.
Vain sekopää jättää Maseratinsa kadulle ovet auki ja avaimet virtalukossa.
Minäpä selitän, Rio.
Traumasi voi liittyä miehuuteesi.
Ehkä ne kidutusjutut saivat sinut jotenkin polvillesi.
Päästä se ulos. Siksi jätit Tokion, vai mitä?
Yhden ihmisen aiheuttama trauma on erilainen kuin ryhmän. Päästä se ulos!
Olen tukenasi kaikessa, mitä tarvitset.
Kaikessa.
Hyvät naiset ja herrat.
Ikäväkseni joudun hyvästelemään teidät. Minä lähden.
Pitäkää lippu korkealla.
Mitä oikein meinaat?
Matías,
minä häivyn.
Kanssasi on ollut ilo tehdä töitä, kuten aina.
Sanoisin jopa,
että välitän sinusta, Matías.
Muiden osalta toivon, etten ole aiheuttanut pahoja traumoja.
Voitte myöhemmin muistella tätä kiikkustuolissa tai muussa istuimessa.
Hyvät naiset ja herrat, kiitän seurastanne.
Mitä helvettiä?
Rauhassa.
Pysy rauhallisena, Palermo.
Jutellaan. Kaikessa rauhassa.
Mutta et lähde mihinkään.
Jumalauta!
Syrjäytit minut, ämmä! Mitä haluat minusta?
Minä komennan joukkoja, mutta sinä hoidat teknisen puolen.
Vai teknisen?
Näytänkö sinusta joltain insinöörinörtiltä?
Mitä käskyjä minun pitäisi alhaalla antaa?
"Sulattakaa! Älkää sulattako!
Batyskafi ulos, sitten sisään! Veteen, pois vedestä!"
Mitä helvettiä oikein kuvittelet?
En suostu sellaiseen! En alennu moiseen. Otan hatkat.
Aktivoin manuaalisen avauksen. Lähtemällä teen sinulle palveluksen.
Jos jään, ammun sinut ja kaikki muutkin reikiä täyteen.
En seiso joukoissasi.
Minä tässä palveluksen teen.
Sillä seuraava tekoni -
on sinun teloittamisesi.
Enpä usko.
Usko pois.
Viuhkamiinoja.
Ja kuten näet,
ne on suunnattu sinuun. Minä olen turvassa.
Tiedät, etten epäröisi tappaa sinua.
Ota iisisti. -Et voi olla sellainen petturi.
Lyödäänkö vetoa?
Palermo! Liikkumatta!
Jaahas, prinsessanpösilö tuli asemalle hyvästelemään prinssinsä.
Pitäisit kiinni arvokkuudestasi. -Mihin olet menossa?
Vankilaanko?
Vai ammuttavaksi?
Vai vasikoimaan? -En aio vasikoida.
Minulla on valtionsalaisuuksia suojanani. En aio pettää sinua.
Petät jo sillä, että lähdet ja jätät meidät tänne.
Älä liiku. En halua tappaa sinua, paksukainen.
Vai et halua?
Joudut tekemään sen. -Älä ole hullu, Helsinki.
Jos sinä lähdet,
niin vannon,
että posautan kaiken. Pum pum ciao.
Olen tosissani. Teen sen.
Oikeasti.
Minä olen tässä.
Mitä oikein sanoit Riolle?
Miten niin? -Että hänellä on muka trauma.
Trauma tai ei, mutta jokin häntä vaivaa.
Ai koska hän jätti Tokion? Siis Maseratin? -Kuule...
Se nyt oli vain sellainen läppä,
mutta pointti on, että se kidutus teki Riolle jotain.
Hänet taidettiin panna polvilleen. -Mitä?
Lauma hikisiä äijiä avasi takaoven. Meni B-rapun kautta sisään.
Kidutuksen jälkeen hän saa sinulta niskaansa tuollaista paskaa.
Se on totta. Kysyin siitä häneltä.
Jätkä oli sanaton. Kieltäminen. Kuin suoraan oppikirjasta.
Ei onnistu.
Ai mikä?
Tuntuu ihan siltä kuin -
kupla olisi puhjennut. -Mikä ihmeen kupla?
Selitä nyt, mistä kuplasta oikein puhut. Anna tulla.
Aivan kuin side olisi otettu silmiltäni.
Kuin näkisin sinut nyt ensi kertaa.
En käsitä, miksi olemme yhdessä. En tunne sinua yhtään.
Kuule, Mónica. Tokio voi olla Maserati, mutta et sinäkään mikään kottero ole.
Valitan, Denver. En voi enää olla kanssasi.
Tuota...
Jos nainen käy päälle kuin hydra, pitää olla hiljaa.
Hydra on myyttinen... Samapa tuo, mutta sinun pitää olla hiljaa.
Enkö saa puolustautua? -Et.
Sillä et edes tiedä, mistä hän suuttui. Pidät vain suusi kiinni.
Mitä vähemmän ymmärrät, sitä enemmän pahoittelet.
Sanot kaikkeen: "Aivan. Anteeksi, kulta."
Se on suoraan oppikirjasta. -Tohvelisankarin oppikirjasta.
Ei, vaan selviytyjän. Odota, kunnes myrsky on ohi.
Haistele sitten, mistä päin tuulee. Ja kun nainen on rauhoittunut,
sitten, ei hetkeäkään aiemmin,
tee siirtosi.
Yritin vihjailla sinulle.
Meillä on ollut vaikeaa luostarista asti. Siitä tässä on kyse.
Painetta on kasaantunut pitkään, ja tässä hornassa se purkautuu.
Siitä tässä on kyse.
Professori.
Tokio täällä.
Syrjäytit johtajasi, Tokio. -Palermo on seonnut.
Hän oli vähällä räjäyttää koko aulan.
-Pidämme hänet aisoissa. -Ei tule onnistumaan. Hän on holtiton.
Hän on sidottuna ja valvonnan alla.
Koko suunnitelma menee mönkään!
Minä olen yhä täällä. -Entä sitten?
Emme saa kultaa ulos ilman Palermoa. Vai väitätkö sinä pystyväsi siihen?
Ja ilman Nairobia! Ja Lissabonia!
Palermo aikoi paeta, koska se on nyt ainoa järkevä ratkaisu.
Professori, olet ollut suojelusenkelini.
On minun vuoroni.
Miten se tapahtui?
Hän kuoli, koska ei halunnut pettää minua. -Olen todella pahoillani.
Minä olin piilossa puussa, ja siellä...
Joka puolella oli sotilaita ja poliiseja.
Hänet löydettiin maatilalta.
Hänet pakotettiin aseettomana polvilleen, ja häneltä kysyttiin minusta.
Juoksin henkeni edestä. Häneltä kysyttiin, missä olen.
Käskin hänen kertoa.
Sanoin, että antautuisin.
"En tiedä."
Hän toisteli, ettei tiedä.
Häntä ammuttiin kahdesti.
Vaikka hän oli aseeton.
En ehtinyt ajoissa.
Näitkö sen?
Kuulitko vain?
Professori.
Näitkö heidän kantavan ruumista? -Minun piti paeta.
Kuuntele.
Kuulin äitini pyytävän minua kotiin. Siellä kuulemma olisin turvassa.
Mutta keittiössä minua odotti 20 poliisia.
Ja teltan väki -
kuuli meidän pakenevan pankista.
Mutta täällä ollaan.
Ulos on lähtenyt vain huppupäinen fretti.
Onko mediassa ollut jotain? -Ei.
Sama juttu kuin Rion kanssa.
Tieto kuolemasta olisi levinnyt.
Häntä kuulustellaan.
Mihin nyt, Professori? -Keskuspankkiin.
Ei, huono idea. Liian riskialtista.
Kiitos huolenpidosta, mutta vain siellä voin selvittää, elääkö vaimoni yhä.
Ei. -Ole hyvä ja väistä.
Pois edestä. -En anna teidän lähteä.
Seitsemänkymmentä.
Kaikkien tietojemme valossa istut linnassa 70-vuotiaaksi asti.
Paula on silloin 40.
Ja äidistäsi on jäljellä vain näkymättömiin ruohottunut hauta.
Ei tarvitse jatkaa.
Tuomion pituus riippuu syyttäjän vaatimuksesta ja tuomarin päätöksestä.
Tiedät varsin hyvin,
että syyttäjä ja tuomari toimivat sen perusteella,
mitä kirjoitan raportteihin.
Ja minä kirjoitan, mitä haluan.
Mitä toivoisit sen olevan?
Älä pakota minua käyttämään nyrkkejä.
Suojelen suunnitelmaa. -Ja minä laadin sen.
Tämä ei ole suunniteltua, vaan improvisointia.
Olette aina kieltänyt improvisoimasta. En aio väistyä.
Sinun täytyy ymmärtää,
että ainoa paikka, josta saan vastauksia, on Espanjan keskus...
Selvä.
Oletteko tosissanne?
En tiedä, missä Professori on tai mitä hän aikoo.
Eikö ajatus kulje?
Onko rakkaus sumentanut järjen?
Tällaiset palomuurit kuuluvat asiaan.
Ei tässä ole rakkaudesta kyse. -Totta kai on.
Mutta vankilassa rakkaus valuu tyhjiin kuin vesi viemäriin.
Se katoaa vauhdilla. Parissa kuukaudessa kaikki on mennyt.
Pari kuukautta kärsimystä tai koko loppuelämä vankilassa.
Vaikka syntyisit uudelleen seitsemän kertaa,
et silti ymmärtäisi meidän rakkauttamme.
Jotta suunnitelmaa voi suojella, pitää tietää, kuulustellaanko häntä.
Jos kuulustellaan, kuulustelija on Sierra ja tapahtumapaikka keskuspankki.
Ette lähde sinne!
Minäpä kerron, millaista rakkautenne on.
Kumpikin eri vankiloissa.
Yksi perhetapaaminen vuodessa, jos hyvä tuuri käy.
Jos emme saa rakastettuasi kiinni, et näe häntä enää koskaan.
Voit valita joko sen tai lyhyen tuomion, joka sallii sinun vielä olla äiti.
Yritätkö manipuloida minua? -Olen vain rehellinen.
Kuten aina.
Meidän on mentävä pankkiin.
Miten aiotte päästä teltalle, kun kasvonne tunnetaan kaikkialla?
Samoin kuin muutkin.
Punaisessa puvussa ja Dalí-maskissa. -Ahaa. Selvä homma.
Hän ei petä meitä.
Anna kätesi.
Anna vain.
Moniko rakkaussuhteesi on nyt vain väljähtynyt muisto?
Samoin käy tällekin suhteelle. Tiedät sen itsekin.
Kuka tahansa on kykenevä petokseen. Pitää vain tietää...
Jumalauta. Mehän lopetimme jo.
Niinkö? En tiennyt.
Sergio, otahan vielä lasillinen. Näytät niin vakavalta.
Nämä häät ovat oudot, Andrés. -Täällähän on mahtava meininki.
Nuorta, rakastunutta tyttöä käy sääliksi. Satutko muistamaan, että olet sairas?
Etkö kuullut papin sanoja? "Kunnes kuolema teidät erottaa."
Sinulle tämä voi olla loppuhuipennus,
mutta hänelle tämä on vasta alku, epäreilu sellainen.
Hän tietää, että olen sairas. Kaikki tietävät sen.
Petät hänen tunteensa.
Suon hänelle hänen elämänsä parhaat kaksi tai kolme vuotta. Sitten...
No, tavallaan kyllä petän hänet.
Petos ja rakkaus kuuluvat erottamattomasti yhteen.
Kun aihe nyt tuli puheeksi, niin katsohan Martínia.
Mahtavaa! Paras ystäväni ottaa ilon irti. Pettäisikö hän minut?
Totta kai pettäisi, jos tilanne niin vaatisi. Entä Tatiana?
Sama juttu.
Väität eläväsi ja rakastavasi täysillä, mutta näet kaikkialla pettureita.
Joka puolella. -En minä niin sanonut.
Tarkoitin, että petos ei riipu siitä, kuinka paljon toista rakastaa,
vaan siitä, millaisen dilemman kanssa painiskelee.
Pettäisitkö kumppanisi? Periaatteessa et, mutta entä jos pettämällä hänet -
saisit lääkettä, joka pelastaisi rakkaan veljesi hengen?
Siinäpä vasta pulma.
Sergio Marquina. Tunnekylmyyttä.
Kompulsiivista narsismia. Sairaalloista ujoutta.
Psykopaattisia piirteitä.
Melkoinen saalis.
Muka-asiantuntija laati raportin tapaamatta sen kohdetta.
Hän on oikeasti varsin hauskaa seuraa.
Just.
Monikin psykopaatti on hauskaa seuraa.
Ja sinun profiilisi.
Mitä siitä?
Olet huolehtija, joka takertuu kusipäihin.
Ihannoit heitä. Ja vähitellen kutistut yhä pienemmäksi heidän rinnallaan.
He käyttävät sinua hyväkseen.
Missä vaiheessa lakkasit kuuntelemasta vaistoasi?
Tapahtuiko se jo ennen Professoria?
Albertohan hakkasi sinua.
Miten Proffa nöyryyttää?
Ensin otit esiin äitini muistisairauden ja nyt lähisuhdeväkivallan.
Eikö tässä toistu vanha kaava?
Etkö muka missään vaiheessa hoksannut, että tyyppi voi olla kusipää?
Miten on?
Minäkin tunnen protokollat ja neuvottelut.
Voitin sinut.
Taidan olla typerä. Luulin, että olimme rakastuneita.
En pyytänyt tulemaan.
Hän bluffasi.
Emme ehtineet pelata korttejamme.
Hän kävi kimppuusi, koska olet heikoin lenkki.
Mitä hän on tehnyt puolestasi? Etsisikö hän sinua saarelta perheineen?
Noudattaisiko hän sinun suunnitelmaasi?
Oletko sinä saanut kertaakaan määrätä tahdin?
Vai oletko vain seurannut häntä kuin koira?
Varoitin sinua Albertosta. Hän oli emäpaskiainen.
Varoitan sinua nytkin.
Kysymys on yksinkertainen.
Onko se naamarinarri 30 vankilavuoden arvoinen?
Eversti.
Kävin papereita läpi, ja virhe voi toki olla omani,
mutta en löytänyt merkintää Murillon pidätyksestä.
Mihin oikein pyrit?
En haluaisi, että muotoseikka... No, kysehän on ihmisoikeuksista.
Mikä sinua riivaa? Värväsikö feissari sinut Amnestyyn tai jotain? Älä viitsi.
Lain mukaan...
Tiedätkö, milloin täällä aletaan soveltaa lakia?
Osaatko arvata? Sano vain.
Silloin, kun... -Minä niin päätän.
Silloin, kun minä niin päätän,
eivätkä minun päätökseni riipu merkinnöistä tai muotoseikoista.
Menikö kaaliin?
Meni kyllä.
Eli siihen asti...
Siihen asti ämmä saa luvan istua tuolla ilman lepo- ja vessataukoja.
Onko valittamista? -Ei ole.
Sillä lailla, Antoñanzas.
LÄPINÄKYVYYTTÄ
LISÄÄ PALKKAA
PÄÄOMAN VALTA ON PAHAN VALTAA
LOPPU RIISTOLLE
Järjestelmä ei edusta meitä!
Professori olisi halunnut röntgenkatseen nähdäkseen, oliko Lissabon teltassa.
Hän ei kuitenkaan ollut Teräsmies. Oli pärjättävä Sherlock Holmesin kyvyillä.
Hän etsi pankin ulkopuolelta jotain, johon tarttua. Vihjeitä löytyi kolme.
Pakettiauto. Miksi se oli siellä?
Ja miksi se oli mutainen?
CNP85600N.
Pakistan selvitti asian. Ajoneuvo kuului Huelvan poliisille.
Lissabonin teloituspaikka oli lähellä Huelvaa.
Ángel.
Hän oli se henkilö, joka olisi lähetetty seuraamaan Hameln-suunnitelman jälkiä.
Ellei hänellä ollut tärkeämpää tekemistä. Kuten Lissabonin siirto Madridiin.
Hän oli myös se henkilö, jonka pitäisi surra ystävänsä kuolemaa.
Ja Alicia Sierra. Oli meneillään tulitauko.
Silti hän oli paikalla. Jopa työnarkomaani -
käyttäisi tulitauon lepoon ja rentoutumiseen.
Ellei tarjolla ollut tilaisuus kuulustella yhtä maan etsityimmistä rikollisista.
Lissabon oli ehkä elossa. Mutta asia pitäisi varmistaa.
Professorin olisi saatava häneen yhteys.
Saimme juuri ambulanssin, jota käytitte viestintään.
Arvaa, kuka sen tutkii.
Ex-miehesi Alberto.
Hän on paras rikospaikkatutkijamme ja haluaa lisäksi pilata elämäsi.
On myös vaihtoehto.
Minä voisin mennä ambulanssiin ennen muita -
ja hävittää todisteet.
Ei sieltä löydy mitään.
Hemmetti, Raquel.
Pitäisihän sinun tietää.
Aina löytyy jotain.
Löydämme takuulla jotain, joka johtaa äitisi ja tyttäresi luo.
Takuuvarmasti.
Kohta toverini vie seuraavat viisi vessaan.
Gandía, nyt kun olemme samassa jengissä, kysyisin sinulta yhtä juttua.
Ollaanko me hyviksiä vai pahiksia?
Viillän kohta kivespussisi auki,
revin pallisi ulos ja tungen ne suuhusi.
Kiinnostava idea,
mutta kätesi ovat sidotut.
Tiesitkö, että käsirautojen luotettavuus perustuu täysin ihmisen anatomiaan?
Kämmenluut pitävät ne paikoillaan.
Mutta ne saa varsin helposti sijoiltaan.
Ihanko totta? -Siinä olisi yksi konsti vapautua.
Vapaa
Niin kuin aurinko aamun Olen vapaa
Niin kuin meri
Vapaa
Niin kuin häkistään karannut lintu
Joka viimein päässyt on lentoon
Vapaa
Niin kuin tuuli, joka vie Mun suruni ja murheeni
Kuljen eteenpäin Totuutta etsien
Ja tiedän vihdoinkin Mitä on olla vapaa
Nuku.
Levolle lasken, Luojani.
Armias ole suojani.
Jos sijaltain en nousisi.
Taivaaseen ota tykösi.
Antoñanzas.
Mitä teette täällä?
Teidät...
Teidät on pidätetty.
Polvillesi.
Kunhan kokeilin.
Polvillesi.
Vaimoni ja tyttäreni nukkuvat.
Ei heille käy kuinkaan.
Jos noudatat ohjeitani ja vastaat kysymyksiini.
En puhu sanaakaan, jos minua osoitetaan aseella.
Puhut sinä.
Meiltä löytyy ensinnäkin -
ambulanssi.
Toisena tulee -
kajahtanut mummeli.
"Missä minä olen? Voi herttinen."
Kolmantena -
äiditön tytär. "Äiti."
Neljäntenä -
Professorin rakkaus,
joka kestää vankilassa kokonaiset kaksi päivää.
Nyt tulee loppunäytös.
Teette väkivaltaa virkamiestä kohtaan. Joudutte pulaan. Nyt on tulitauko.
Joskus tulitauko on sodan tärkein vaihe.
En saa...
En saa henkeä.
Ryhdistäydy, Antoñanzas.
Ryhdistäydy.
Happi loppuu.
Marseille.
Auttoiko?
Jos teet yhteistyötä,
syyttäjä vaatii 12 vuoden tuomiota, lopullinen tuomio on 10 vuotta,
ja niistä istut viisi.
Elämäsi voisi mennä niin.
Jos et tee yhteistyötä, istut 30 vuotta.
Elämäsi menee niin.
Päätä itse, komisario.
Tekstitys: Heidi Mäki