‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫תמיד יהיו ימים שמחים להיזכר בהם.‬
‫ככל שנדפקת יותר,‬
‫כך הימים האחרונים האלה נראים שמחים יותר.‬
‫בתקווה לנס‬
‫ובעודי שומעת את צפצוף הסימנים‬ ‫החיוניים של ניירובי,‬
‫נזכרתי בימים ההם,‬
‫כמו משחק הכדורגל במנזר.‬
‫תמשיך בהגנה. נשארה דקה אחת.‬ ‫-קדימה.‬
‫היי!‬ ‫-קדימה.‬
‫זוז.‬
‫קח את זה.‬
‫מעולם לא דמיינתי שהשניות‬ ‫לפני בעיטת קרן יכולות להיות כל כך מהנות.‬
‫היי!‬
‫שופט, הוא נגע בביצים שלי!‬
‫ראיתם את זה.‬
‫בבקשה! שתוק. נשארה דקה אחת.‬ ‫אתה מתכוון לבזבז אותה בוויכוחים?‬
‫הגנתי. הוא נדבק לתחת שלי!‬
‫ראיתי אותך נוגע בביצים שלו, חזיר.‬
‫זה מספיק! אל תיגע בו שוב בשום מקום, בסדר?‬
‫או שאוציא אותך.‬ ‫-בסדר, קדימה.‬
‫קדימה!‬
‫זה גול!‬
‫עונשין!‬
‫בוא נראה מה יקרה.‬ ‫-הולכות להיות מכות.‬
‫הנה!‬
‫עונשין וכרטיס אדום, צאו מכאן!‬
‫טוקיו!‬ ‫-קדימה.‬
‫אין קליטה. הרשת נפלה.‬
‫מה נעשה?‬
‫אנחנו מאבדים אותה.‬ ‫-לא, זין!‬
‫בזהירות.‬
‫לאט.‬
‫בסדר, יש לי את זה.‬
‫קצת יותר גבוה.‬
‫את עושה עבודה מצוינת.‬
‫עכשיו, הסירי את הכדור.‬
‫קדימה.‬
‫זהו זה.‬
‫יופי.‬
‫זהירות. זהו זה.‬
‫הנה זה.‬
‫זו נוסטלגיה:‬
‫לגלות שאירועים מהעבר‬ ‫שאפילו לא דמיינת שהם מאושרים‬
‫היו מאושרים.‬
‫כן!‬
‫אפילו לא הגענו לסוף המחצית הראשונה,‬
‫וליסבון כבר הייתה במרחק שלושה ק"מ מהאוהל‬
‫ונאלצה להחליף קבוצה.‬
‫שער של סיירה לפינה העליונה.‬
‫בינתיים, כמו רובוטים,‬
‫הסרנו חתיכה מהריאה של ניירובי.‬
‫אפילו לא ידענו אם הצלנו את חייה‬
‫או הרגנו אותה.‬
‫חבר נוסף לקבוצה נפל.‬
‫וספגנו גול שני.‬
‫והשלישי היה בדרך, מפלרמו.‬
‫אבל זה יהיה גול עצמי.‬
‫הוא היה קפטן טוב.‬
‫אבל הוא היה שחקן קבוצתי איום.‬
‫הדבר היחיד שדמה לתוכנית‬ ‫היה הגעתו של הפרופסור למדריד.‬
‫אבל אפילו זה השתבש.‬
‫רוכב אחד היה חסר.‬
‫פרופסור,‬
‫אנחנו חייבים ללכת.‬
‫על אופנועים ולאורך שבילי יער,‬ ‫דרכי עפר ונתיבי בקר,‬
‫הם חצו את לה מאנצ'ה,‬ ‫והתחמקו ממחסומי ביקורת.‬
‫האביר ונושא כליו,‬
‫תבוסה אחר תבוסה, התקדמו לעבר‬ ‫קרב של טיפשים במלחמה שלא ניתן לנצחה.‬
‫כשכל העת, הכול היה על סף פיצוץ.‬
‫את מאמינה?‬
‫אני, בהיריון.‬
‫מי היה מאמין?‬
‫ברכותיי.‬
‫תודה.‬
‫ברצינות,‬
‫אתה אמיץ מאוד.‬
‫עשיתי את חובתי.‬
‫אם לא נעמוד על שלנו,‬ ‫הם ירמסו אותנו כמו באושוויץ.‬
‫אם זה צורב יותר מדי, תגיד לי.‬
‫לא, שימי על זה אלכוהול.‬ ‫אני סובל מכאב כבר שנים.‬
‫בואו נראה...‬
‫תמשיכי.‬
‫יצאת מדעתך?‬
‫כיסחת לו את הצורה.‬
‫אתה לא יכול לאבד שליטה ככה!‬ ‫-איך אפשר שלא? זה סיר לחץ.‬
‫בדיוק!‬
‫בגלל זה אי אפשר ללכת מכות עם אנשים,‬ ‫כמו פרחח מפונק!‬
‫יש לך דם... החולצה שלך...‬
‫אל תדאגי בגללי, אני לא רואה כלום‬ ‫עם העין הזאת.‬
‫תקשיבי, אמנדה,‬
‫היו לך התקפי חרדה בגלל השוד?‬
‫ובכן... אני חושבת שכן.‬ ‫-הבנתי.‬
‫ואני לא יכולה לישון יותר מחצי שעה ברצף.‬
‫כי יש לי לחץ כאן ואני..‬
‫זה נורמלי במקרים האלה.‬
‫יש הרבה מתח.‬
‫הרבה מתח. אבל אל תדאגי,‬ ‫אני אביא לך כדורי הרגעה.‬
‫כי אנחנו לא רוצים שתסבלי‬ ‫מהפרעת דחק פוסט טראומטית‬
‫כי קשה מאוד להתגבר על זה.‬
‫למעשה, לפעמים...‬
‫זה נמשך לנצח.‬
‫תני לי לעזור לך. יש לך פה דם.‬
‫אל תדאגי, כל עוד אני בסביבה,‬
‫יהיה לך כל מה שאת צריכה.‬
‫את תהיי הפרויקט האישי שלי.‬
‫אנחנו שודדים את בנק ספרד.‬
‫אולי שכחת, אבל אני לא.‬
‫מעולם לא התנהגנו כמו חארות כאלה.‬
‫אולי אני בטראומה.‬
‫אולי זה מה שקורה כאן. כולנו בטראומה.‬
‫מה זאת אומרת? מה הטראומה שלי?‬
‫אני לא...‬ ‫-תגיד לי.‬
‫עזבת את טוקיו.‬
‫כמה בחורים אתה מכיר שיעזבו את טוקיו?‬
‫אפס, כי לא עוזבים את טוקיו.‬
‫מה אתה יודע על טוקיו?‬
‫טוקיו היא מזראטי מזוינת וכולם רוצים אחת.‬
‫אם תשאיר אחת ברחוב‬
‫עם דלתות פתוחות ומפתחות בפנים,‬ ‫אתה חייב להיות דפוק מאוד.‬
‫תראה, ריו. אני אהיה ברור מאוד:‬
‫הטראומה שלך היא כי הם פגעו בגבריות שלך.‬
‫אולי הם דחפו אותך יותר מדי עם העינוי.‬
‫אתה צריך לשחרר את זה.‬ ‫בגלל זה עזבת את טוקיו, נכון?‬
‫אם אדם אחד עשה את זה או אם זו קבוצה,‬ ‫הטראומה שנגרמת היא שונה.‬
‫תשחרר!‬
‫אתה יכול לסמוך עליי... בכל מה שתצטרך.‬
‫כל דבר.‬
‫גבירותיי ורבותיי…‬
‫עם מעט חרטה, אני חייב להיפרד.‬
‫אני הולך.‬
‫שמרו על מורל גבוה.‬
‫מה לעזאזל אתה עושה?‬
‫מטיאס...‬
‫אני עוזב.‬
‫היה תענוג לעבוד איתך, כמו תמיד.‬
‫הייתי אפילו אומר...‬
‫שאני אוהב אותך מאוד, מטיאס.‬
‫ובאשר לכולכם,‬
‫אני מקווה שהפיקוד שלי לא היה טראומטי מדי.‬
‫תוכלו לספר לנכדים ולאהוביכם את הסיפור הזה.‬ ‫בכל מקרה...‬
‫גבירותיי ורבותיי,‬
‫היה לי לעונג.‬
‫מה לעזא...?‬
‫תירגע.‬
‫פלרמו, תירגע.‬
‫בוא נדבר ברוגע.‬
‫אבל אתה לא עוזב.‬
‫לעזאזל!‬
‫חוללת הפיכה, כלבה! למה לעזאזל את מצפה?‬
‫אני אחראית על הצד הצבאי,‬ ‫אתה אחראי על הטכני.‬
‫הצד הטכני?‬
‫אני נראה כמו מהנדס חנון עם משקפיים?‬
‫על מה את רוצה שאפקד שם למטה?‬
‫עכשיו תתיכו, עכשיו תפסיקו להתיך!‬
‫צוללת החוצה! צוללת פנימה!‬ ‫שקיעה!‬
‫מי לעזאזל את חושבת שאני?‬
‫לא באתי לכאן בשביל החרא הזה!‬
‫זה לא לכבודי. אני זז.‬
‫אני מפעיל את הפתיחה הידנית‬ ‫ואני עושה לך טובה.‬
‫כי אם אשאר, אני אחורר לך את הצורה,‬
‫ולכל השאר.‬
‫אני כבר לא בצד שלך.‬
‫אני זו שעושה לך טובה.‬
‫כי אני נשבעת שהדבר הבא שאעשה...‬
‫הוא להרוג אותך.‬
‫לא נראה לי.‬
‫אני חושבת שכן.‬
‫מוקשי כלימגור...‬
‫שכפי שאת יכולה לראות...‬
‫מכוונים לעברך.‬
‫הם לא יפגעו בי.‬
‫את יודעת שלא יהיו לי נקיפות מצפון‬ ‫אם אהרוג אותך.‬
‫תירגע.‬
‫אתה לא יכול לבגוד בנו ככה.‬
‫רוצה להתערב?‬
‫פלרמו! אל תזוז!‬
‫יופי.‬
‫הנסיכה המטורפת באה לנופף לנסיך לשלום‬ ‫בתחנה.‬
‫קצת כבוד עצמי, למען השם.‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫לכלא?‬
‫לקבל כדור במצח?‬
‫להפיל את כולנו?‬
‫לא אפיל אף אחד.‬
‫יש לי רשת ביטחון, סודות מדינה.‬
‫אני לא אבגוד בך, אל תדאג.‬
‫עזיבה היא בגידה.‬
‫להשאיר אותנו לבד כאן זו בגידה.‬
‫לא...‬
‫זוז, אני לא רוצה להרוג אותך, שמן.‬
‫אתה לא רוצה להרוג אותי?‬
‫תהיה חייב להרוג אותי.‬
‫אתה עושה דבר מטורף, הלסינקי.‬
‫אם תעזוב, פלרמו...‬
‫אני נשבע...‬
‫אני אעשה בום...‬
‫בום... ביי.‬
‫אני רציני, פלרמו. אעשה זאת.‬
‫ברצינות.‬
‫תפסתי אותך.‬
‫מה לעזאזל אמרת לריו?‬
‫על מה?‬ ‫-אמרת לו שהוא בטראומה.‬
‫תקראי לזה איך שאת רוצה, אבל משהו קורה.‬
‫משהו קורה? כי הוא עזב את טוקיו?‬
‫כי היא... מזראטי.‬
‫תראי…‬
‫מזראטי זה ביטוי בין בחורים.‬
‫מה שאני אומר זה שמשהו קרה בזמן העינוי.‬
‫הם הגזימו איתו.‬
‫מה הם עשו?‬
‫ארבעים בחורים מיוזעים פתחו‬ ‫את הדלת האחורית שלו.‬
‫הם נכנסו לדלת האחורית שלו.‬
‫ריו עבר עינויים, ואתה הולך וצועק עליו.‬
‫זה נכון. שאלתי אותו אם הם עברו את הגבול.‬
‫ואת יודעת מה? הוא השתתק,‬ ‫כי הוא לא מוכן להתמודד עם זה. מקרה קלאסי.‬
‫לא.‬
‫אני לא יכולה...‬
‫מה את לא יכולה?‬
‫אתה יודע, פתאום אני מרגישה...‬
‫כאילו הבועה התפוצצה.‬ ‫-איזו בועה?‬
‫איזו בועה?‬
‫לא, אני רוצה לדעת על איזו בועה מדובר.‬
‫איזו בועה?‬
‫זה כאילו הורידו לי את כיסוי העיניים.‬
‫אני מסתכלת עליך ולא מזהה אותך.‬
‫אני לא מבינה מה אנחנו עושים יחד.‬
‫אני לא יודעת מי אתה.‬
‫מוניקה, את מבינה אותי לא נכון.‬
‫טוקיו היא אולי מזראטי, ‬ ‫אבל זה לא אומר שאת פיאט 600.‬
‫אני מצטערת, דנוור.‬
‫לא אוכל להישאר איתך.‬
‫טוב.‬
‫כשאתה רואה אותה מגיעה אליך,‬ ‫כועסת כמו הידרה, תשתוק.‬
‫הידרה. לא משנה. תסתום את הפה המזוין שלך.‬
‫ולא להגן על עצמי?‬ ‫-לא.‬
‫כי אתה אפילו לא יודע למה היא כועסת.‬
‫אתה, תשתוק.‬
‫וככל שאתה יודע פחות על מה היא מדברת,‬
‫אתה יותר מצטער.‬
‫אתה אומר, "כן, סליחה, יקירתי" על הכול.‬
‫עכשיו זה מקרה קלאסי.‬
‫מתוך ספר לימוד לסמרטוטים.‬
‫לא, לשורדים.‬
‫חכה עד שהסערה תחלוף.‬
‫ואז, כשתבין באיזה כיוון הרוח נושבת,‬
‫וכשהיא נרגעה,‬
‫אז, ורק אז...‬
‫אתה עושה את המהלך שלך.‬
‫לא ראית אותי קודם?‬
‫היו לנו בעיות מאז המנזר.‬
‫זה מה שקורה.‬
‫טוב,‬
‫זה הצטבר.‬
‫ועם כל המתח הזה, הכול יוצא החוצה.‬
‫זה מה שקורה.‬
‫פרופסור.‬
‫זו טוקיו.‬
‫טוקיו, הרגע עשית הפיכה.‬ ‫-פלרמו השתגע.‬
‫הוא כמעט פוצץ את הלובי.‬
‫אבל זה תחת שליטה.‬ ‫-לא נכון.‬
‫את לא יכולה לשלוט בפלרמו. הוא בלתי צפוי.‬
‫הוא קשור ותחת מעקב 24 שעות ביממה.‬
‫טוקיו, התוכנית מתפרקת!‬
‫אני עדיין כאן, פרופסור.‬
‫אז מה אם את עדיין שם?‬
‫בלי פלרמו, לא נוכל להוציא את הזהב.‬
‫או שאת יודעת איך לעשות זאת?‬
‫ובלי ניירובי!‬
‫ובלי ליסבון!‬
‫פלרמו ניסה לברוח כי זה הדבר החכם היחיד‬ ‫שנותר לעשות.‬
‫פרופסור…‬
‫היית המלאך השומר שלי.‬
‫עכשיו תורי.‬
‫איך זה קרה?‬
‫היא מתה בגלל שסירבה לבגוד בי.‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫אני..‬
‫הייתי מוסווה על עץ והיו...‬
‫חיילים ושוטרים בכל מקום.‬
‫היא הייתה בחווה. שם הם מצאו אותה.‬
‫הם הכריחו אותה לכרוע ברך, לא חמושה,‬ ‫ושאלו אותה עליי.‬
‫רצתי ורצתי.‬
‫הם שאלו אותה, "איפה הפרופסור?"‬
‫אמרתי, "תגידי להם, ראקל.‬
‫תגידי להם איפה אני,‬ ‫תגידי להם שאכנע, בבקשה. "‬
‫"אני לא יודעת."‬
‫היא חזרה ואמרה, "אני לא יודעת".‬
‫והם ירו בה פעמיים.‬
‫הם ירו בה פעמיים כשלא הייתה חמושה.‬
‫לא הגעתי בזמן.‬
‫אבל ראית את זה?‬
‫רק שמעת?‬
‫פרופסור,‬
‫ראית אותם מזיזים את גופתה?‬
‫נאלצתי לברוח.‬
‫תקשיב לי.‬
‫שמעתי גם את אימא שלי אומרת לי לחזור הביתה,‬
‫שאהיה יותר בטוחה שם.‬
‫אבל 20 שוטרים חיכו לי במטבח שלה.‬
‫ובאוהל,‬
‫הם גם שמעו שאנחנו בורחים מהבנק,‬
‫אבל אנחנו עדיין כאן.‬
‫הדבר היחיד שברח היה חמוס עם ברדס.‬
‫יש משהו בחדשות?‬
‫כלום.‬
‫כמו עם ריו.‬
‫היינו יודעים אם היו הורגים אותה.‬
‫הם חוקרים אותה.‬
‫לאן אתה הולך, פרופסור?‬ ‫-בנק ספרד.‬
‫זה לא רעיון טוב. זה מסוכן מדי.‬
‫אני מעריך את הדאגה שלך,‬
‫אבל זה המקום היחיד שבו‬ ‫אוכל לגלות אם אשתי בחיים. זוז.‬
‫לא.‬ ‫-בבקשה, אני מבקש ממך.‬
‫לא, פרופסור.‬ ‫-זוז, מרסיי.‬
‫לא אתן לך לעלות על האופנוע.‬
‫שבעים.‬
‫עם מה שיש לנו בדוחות האלה,‬
‫את תהיי בת 70 כשתשתחררי.‬
‫פאולה תהיה בת 40.‬
‫ואימא שלך תהיה מתה כל כך הרבה‬ ‫זמן שהיא תהיה רק עצמות בקבר.‬
‫תפסיקי, את לא צריכה להמשיך.‬
‫גזר הדין המומלץ תלוי בתובע, לא בך.‬
‫וההחלטה הסופית, בשופט.‬
‫אבל את יודעת היטב‬
‫שהתובע והשופט‬
‫עובדים עם מה שאני כותבת בדוחות האלה.‬
‫ואני יכולה לכתוב מה שאני רוצה.‬
‫מה תרצי שאכתוב?‬
‫לא תשאיר לי בררה אלא להשתמש באלימות.‬
‫אני רק מגן על התוכנית.‬ ‫-אני קובע את התוכנית.‬
‫זו לא התוכנית. זה אלתור.‬
‫אתה תמיד אומר, "אין אלתורים".‬
‫אני לא אכנע.‬
‫אני צריך שתבין‬
‫שזה המקום היחיד שבו אוכל לקבל תשובות.‬
‫בבנק...‬
‫טוב.‬
‫ברצינות, פרופסור?‬
‫אני לא יודעת איפה הפרופסור,‬ ‫או מה הוא הולך לעשות.‬
‫את לא מסוגלת לחשוב?‬
‫האהבה ערפלה לך את המוח?‬
‫התוכנית כוללת חומת אש שכזו.‬
‫אין לזה שום קשר לאהבה.‬
‫ברור שכן.‬
‫אבל חשבי על זה,‬ ‫בכלא האהבה מתנקזת כמו מים.‬
‫היא נעלמת מהר.‬ ‫תוך חודשיים היא תתייבש לחלוטין.‬
‫חודשיים של סבל או מאסר עולם?‬
‫גם אם נשמתך הייתה נולדת מחדש שבע פעמים,‬
‫עדיין לא היית מבינה את מהות אהבתנו.‬
‫כדי להגן על התוכנית,‬
‫עלינו לבדוק אם היא שם ואם היא נחקרת.‬
‫אם כן, אליסיה סיירה היא זו שתחקור אותה,‬
‫והיא תהיה בבנק ספרד.‬
‫אבל אתה לא יכול ללכת!‬
‫תני לי לספר לך על מהות אהבתך.‬
‫אחד בכלא בסוטו דל ריאל,‬ ‫השני בקדיס,‬
‫מחכים לביקור התייחדות פעם בשנה.‬
‫וזה אם יהיה לך מזל.‬
‫כי אם לא נתפוס את המאהב שלך,‬
‫לעולם לא תראי אותו שוב.‬
‫תבחרי בין זה ובין להשתחרר בזמן‬ ‫כדי להיות אם לבת שלך.‬
‫את מנסה לתמרן אותי רגשית, אליסיה.‬
‫אני רק אומרת את האמת.‬
‫כמו תמיד.‬
‫כדי להגן על התוכנית, עלינו ללכת.‬
‫איך תלך לאוהל אם הפרצוף שלך בכל החדשות?‬
‫כמו כולם.‬
‫בסרבל אדום ומסכה של דאלי.‬
‫יופי.‬
‫היא לא תבגוד בנו.‬
‫תני לי את היד שלך.‬
‫כמה פעמים חשבת שהתאהבת בעבר?‬
‫אותו הדבר יקרה הפעם, ואת יודעת את זה.‬
‫כולם מסוגלים לבגוד, מרסיי, כולם.‬
‫אתה רק צריך לדעת...‬
‫זה היה חתיכת אגרוף... אבל כבר סיימנו!‬
‫באמת?‬
‫לא ידעתי.‬
‫סרחיו, תשתה עוד משהו.‬ ‫-כבר שתיתי שתיים.‬
‫אתה רציני מאוד.‬
‫זאת חתונה מוזרה, אנדרס.‬
‫זו מסיבה נהדרת.‬
‫אחי!‬ ‫ -אני מרחם עליה, היא צעירה‬
‫והיא מאוהבת, אבל אתה חולה.‬
‫לא שמעת את הכומר?‬
‫עד שהמוות יפריד ביניכם.‬
‫אולי בשבילך זה הפינאלה הגדול,‬
‫אבל מבחינתה זו רק ההתחלה, והיא לא הוגנת.‬
‫היא יודעת שאני חולה.‬
‫כולם יודעים שאני חולה.‬
‫אתה בוגד ברגשות שלה.‬
‫אני אתן לה את השנתיים‬ ‫או שלוש השנים הטובות בחייה.‬
‫כן, ואחרי זה...‬
‫האמת שאני אבגוד בה בצורה מסוימת.‬
‫בכל מקרה,‬
‫בגידה היא חלק שטבוע באהבה.‬
‫אם כבר מדברים על זה, תסתכל.‬
‫מרטין.‬
‫איזו אגדה! החבר הכי טוב שלי. הוא מאושר.‬
‫האם הוא יבגוד בי?‬
‫כמובן,‬
‫בנסיבות הנכונות. טטיאנה?‬
‫גם טטיאנה.‬
‫לא, אתה אומר שאתה חווה אהבה‬ ‫שאין שווה לה,‬
‫אבל אתה רואה רק בוגדים‬
‫בכל מקום.‬ ‫-לא, אני לא אומר את זה.‬
‫לא, מה שאני אומר זה‬
‫שבגידה לא תלויה באיך או בכמה‬ ‫אתה אוהב מישהו.‬
‫היא תלויה בכמה הדילמה שלך קשה.‬
‫אתה מוכן לבגוד באהוביך?‬ ‫בעיקרון, לא.‬
‫אבל מה אם נאמר לך שאם תבגוד בהם,‬
‫תינתן לך תרופה כדי להציל את אחיך האהוב?‬
‫זו דילמה אמיתית.‬
‫סרחיו מרקינה. קור רגשי.‬
‫נרקיסיזם כפייתי.‬
‫ביישנות פתולוגית.‬
‫תכונות פסיכופתיות...‬
‫בקיצור, פנינה.‬ ‫-טוב.‬
‫דוח שנכתב על ידי מומחה מפוברק‬ ‫בלי לראיין את הנבדק.‬
‫אני מבטיחה לך שהוא הרבה יותר‬ ‫כייפי ממה שכתוב שם.‬
‫מגניב.‬
‫כן, פסיכופת יכול להיות כייפי.‬
‫והגענו לפרופיל שלך. ‬
‫מה עם הפרופיל שלי?‬
‫את המטפלת שמתחברת לממזר מהסוג הזה.‬
‫את עושה להם אידאליזציה.‬
‫את הולכת ונעשית קטנה יותר לידם.‬
‫ואז הם משתמשים בך ומתמרנים אותך.‬
‫מתי ויתרת על תחושת הבטן שלך, המפקחת?‬
‫לפני שהפרופסור נכנס לחייך?‬
‫כי אלברטו היה מכה אותך.‬
‫איך הגבר הזה משפיל אותך?‬
‫קודם השתמשת באלצהיימר של אמא שלי,‬ ‫ועכשיו אלימות במשפחה.‬
‫תגידי לי שהסיפור לא חוזר על עצמו.‬
‫תגידי שבשלב מסוים לא נפל האסימון,‬
‫וחשבת, "תיזהרי, הבחור הזה‬ ‫יכול להיות בן זונה".‬
‫תגידי שזה לא נכון.‬
‫את מבינה בפרוטוקולים ובמשא ומתן,‬ ‫אבל גם אני.‬
‫ניצחתי אותך, ראקל.‬
‫אני בטח טיפשה, כי חשבתי שהתאהבנו.‬
‫לא ביקשתי ממך לבוא.‬
‫זה היה בלוף.‬
‫היא ניתקה ואפילו לא עשינו את הצעד שלנו.‬
‫היא התלבשה עלייך כי את החוליה החלשה.‬
‫מה הוא עשה בשבילך?‬
‫האם הוא יבוא לחפש אותך על אי עם משפחתו?‬
‫האם הוא יציית לתוכנית שלך?‬
‫האם היית הגיבורה? אי פעם?‬
‫או שתמיד עקבת אחריו כמו כלבלב?‬
‫הזהרתי אותך לגבי אלברטו.‬ ‫הוא היה בן זונה.‬
‫והבחור הזה אותו הדבר.‬
‫השאלה היא פשוטה מאוד, ראקל,‬
‫האם מגיע לך לשבת 30 שנה בכלא‬
‫בשביל אידיוט כזה?‬
‫קולונל...‬
‫בדקתי את הדוחות‬
‫וזו אולי הטעות שלי,‬
‫אבל אני לא מוצא את רישומי המעצר‬ ‫של מוריליו.‬
‫בדקת מה?‬
‫אני לא רוצה שטעות טכנית...‬
‫טוב, אתה יודע... זה עניין של זכויות אדם.‬
‫מה קרה לך? שוכנעת להצטרף לעמותה?‬
‫אתה מאמנסטי אינטרנשיונל?‬ ‫תפסיק עם השטויות.‬
‫אבל לפי החוק...‬
‫אנטוניאנזס, אתה יודע מתי אנו מתחילים ליישם‬ ‫כאן את החוק?‬
‫אתה יכול לנחש?‬
‫תן לי תשובה.‬
‫כשאתה...‬ ‫-אומר.‬
‫באופן ספציפי, מתי שמתחשק לי.‬
‫כי אני לא שם זין על‬ ‫דוחות מעצר או ערבויות נוהליות.‬
‫אתה מבין?‬
‫כן.‬
‫אז עד אז…‬
‫עד אז, הכלבה הזאת תשב שם‬ ‫בלי שינה ותשתין בדלי.‬
‫יש לך בעיה עם זה?‬
‫לא, אין בעיה.‬
‫יופי, אנטוניאנזס. יופי.‬
‫- שקיפות -‬
‫- תנו לי העלאה -‬
‫- יחי הרוע‬ ‫יחי ההון -‬
‫המערכת הזאת לא מייצגת אותנו…‬
‫הפרופסור היה רוצה ראיית רנטגן‬
‫כדי לראות אם ליסבון נמצאת מאחורי הבד.‬
‫אבל הוא לא היה סופרמן.‬
‫אז הוא נאלץ להסתפק בלהיות שרלוק הולמס.‬
‫הוא הגיע לבנק בחיפוש אחרי חוט למשוך בו.‬
‫והוא מצא שלושה.‬
‫הוואן. מה הוא עשה שם?‬
‫ולמה היה עליו בוץ?‬
‫CNP85600N.‬
‫פקיסטן מצא את התשובה.‬
‫הרכב היה שייך למשטרה בהואלבה,‬
‫ליד המקום שבו ליסבון נהרגה כביכול.‬
‫אנחל.‬
‫אם מישהו היה צריך לעקוב‬ ‫אחרי מסלול תוכנית המלין, זה היה הוא.‬
‫אלא אם היה לו משהו חשוב יותר לעשות.‬
‫כמו להעביר את ליסבון למדריד.‬
‫ואם מישהו היה צריך להתאבל על‬ ‫מותה של חברה, זה גם היה הוא.‬
‫ואליסיה סיירה. הפסקת האש הוכרזה לפני שעות.‬
‫אבל הנה היא. לא משנה כמה היא מכורה לעבודה,‬
‫היא כבר הייתה בבית‬ ‫עם הקרסוליים טבולים במים.‬
‫אלא אם היא התחילה לחקור‬
‫את אחת הפושעות המבוקשות ביותר במדינה.‬
‫יתכן שליסבון בחיים.‬
‫אבל הוא היה צריך לבדוק‬
‫ולתקשר כדי ליידע אותה שהוא לא ינטוש אותה.‬
‫האמבולנס שבו השתמשת כמרכז תקשורת הגיע.‬
‫ואת יודעת מי יבדוק אותו?‬
‫אלברטו, בעלך לשעבר.‬
‫חוץ מזה שהוא המומחה למז"פ,‬
‫הוא להוט מאוד לדפוק את החיים שלך עוד יותר.‬
‫יש עוד אפשרות.‬
‫אני יכולה להיכנס לשם...‬
‫לפני כל השאר‬
‫ולהיפטר מכל הראיות.‬
‫לא תמצאי שום דבר.‬
‫חרא, ראקל.‬
‫את צריכה לדעת.‬
‫אנחנו תמיד מוצאים משהו.‬
‫נמצא משהו שיוביל אותנו לאמך ולבתך.‬
‫את תראי.‬
‫החמישייה הבאה,‬ ‫התכוננו ללכת לשירותים עם עמיתתי.‬
‫היי, גנדייה, עכשיו אנחנו באותה קבוצה,‬
‫אפשר לשאול אותך שאלה? אני מבולבל.‬
‫אנחנו הטובים או הרעים?‬
‫אני אפתח את שק האשכים שלך,‬
‫אשלוף את הביצים ואדחוף אותם לפה שלך.‬
‫זה יהיה מעניין.‬
‫אבל הידיים שלך כבולות, חבר.‬
‫אתה יודע שהאמינות של האזיקים‬
‫מבוססת על עיקרון אנטומי אחד?‬
‫עצמות המסרק מונעות מהם לרדת.‬
‫אבל קל מאוד לפרוק אותן.‬
‫באמת?‬ ‫-טוב...‬
‫אלה רעיונות לחופש.‬
‫"חופשי‬
‫כמו השמש עם שחר‬
‫אני חופשי‬
‫כמו הים‬
‫חופשי‬
‫כמו הציפור שברחה מהכלא שלה‬
‫ויכלה סוף סוף לעוף‬
‫חופשי‬
‫כמו הרוח שאוספת‬
‫את קינתי והחרטה שלי‬
‫אני הולך בלי סוף‬
‫בחיפוש אחר האמת‬ ‫וסוף סוף אדע‬
‫מה הוא חופש..."‬
‫לך לישון.‬
‫ארבע פינות למיטה שלי,‬
‫ארבעה מלאכים סביב ראשי.‬
‫לוקס, מתי ויוסף,‬
‫אדוננו ומריה הבתולה.‬
‫אנטוניאנזס.‬
‫למה אתה כאן?‬
‫אתה...‬
‫אתה עצור!‬
‫רד על הברכיים.‬
‫רק בדקתי את השטח.‬
‫רד על הברכיים.‬
‫בבקשה, אשתי והבנות שלי במיטה.‬
‫לא יקרה להן שום דבר.‬
‫אתה רק צריך לציית להוראות שלי‬ ‫ולענות על כמה שאלות.‬
‫אני לא אדבר עם מישהו שמצמיד לי אקדח לראש.‬
‫אתה תדבר.‬
‫יש לנו, אחד:‬
‫האמבולנס.‬
‫שתיים:‬
‫סבתא הקטנה.‬
‫איפה אני?‬
‫אני לא יכולה לעשות זאת.‬
‫שלוש:‬
‫הילדה חסרת האם.‬
‫אימא.‬
‫ארבע:‬
‫אהבתו של הפרופסור,‬
‫שתשרוד בערך יומיים ברגע שתהיי בכלא.‬
‫וכעת, השלב האחרון.‬
‫אתה תוקף שוטר.‬
‫אתה לא יודע במה אתה מסתבך.‬
‫הכרזנו על הפסקת אש.‬
‫לפעמים הפסקת אש‬ ‫היא החלק החשוב ביותר במלחמה.‬
‫אני לא יכול...‬
‫אני לא יכול לנשום.‬
‫תתעשת, אנטוניאנזס.‬
‫תתעשת.‬
‫אני לא יכול לנשום.‬
‫מרסיי.‬
‫יותר טוב?‬
‫אם תשתפי פעולה,‬
‫התביעה תבקש 12 שנים, תקבלי עשר שנים,‬
‫ותצאי תוך חמש שנים.‬
‫ככה החיים שלך יכולים להיראות.‬
‫אם לא תשתפי פעולה, תקבלי 30 שנה.‬
‫ככה יראו החיים שלך.‬
‫הבחירה שלך, המפקחת.‬
‫תרגום כתוביות: שלומית בכר‬