EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Det finns alltid glada dagar att minnas.
Ju värre det är
desto gladare känns de dagarna.
Vi hoppades på ett mirakel
och hörde Nairobis livstecken pipa.
Då mindes jag de där dagarna,
som fotbollsmatchen i klostret.
-Håll försvaret. En minut kvar. -Kämpa.
-Hallå! -Kämpa.
Kör.
Ta den här.
Tänk att sekunderna före en hörna kunde vara så roliga.
Hallå!
Han tog mig på pungen!
Du såg det.
Håll tyst. Det är en minut kvar. Ska du slösa bort den?
Jag försvarade. Han var på mig!
Jag såg dig ta honom på pungen.
Det räcker! Rör honom inte nånstans. Okej?
-Annars åker du ut. -Okej.
Kom igen!
Det är mål!
Straff!
-Vi ser vad som händer. -Det blir slagsmål.
Så där ja!
Straff och rött kort, gå härifrån!
-Tokyo! -Kör.
Vi har ingen signal.
Vad gör vi?
-Vi förlorar henne. -Nej, fan!
Försiktigt.
Långsamt.
Jag har den.
Lite högre.
Det går jättebra.
Ta ut kulan nu.
Fortsätt.
Det är klart.
Bra.
Försiktig. Det är klart.
Där är den.
Det är nostalgi:
att upptäcka att händelser man inte tänkte på som glädje
var just det.
Ja!
Första halvlek var inte ens slut.
Lissabon var tre kilometer från tältet och tvingades byta sida.
Sierra satte den i krysset.
Som robotar
tog vi bort en bit av Nairobis lunga.
Vi visste inte om vi räddade henne
eller dödade henne.
En lagkamrat till borta.
Ett mål till emot oss.
Det tredje väntade ännu, från Palermo.
Det skulle bli ett självmål.
Han hade varit en bra kapten.
Men han var en usel lagspelare.
Det enda som liknade planen var Professorns ankomst till Madrid.
Även det blev fel.
En person saknades.
Professorn.
Vi måste åka.
På motorcykel längs skogsvägar, grusvägar och kostigar
korsade de La Mancha och undvek kontroller.
Riddaren och hans väpnare
avancerade mot en dårarnas strid i ett krig vi inte kunde vinna.
Allt var på väg att gå åt helvete.
Kan du fatta?
Jag är gravid.
Vem hade kunnat ana?
Grattis.
Tack.
Allvarligt.
Du är väldigt modig.
Det behövde göras.
Om vi inte tar ställning trampar de på oss som i Auschwitz.
Säg till om det svider.
Häll sprit på. Jag har haft ont i åratal.
Låt se.
Fortsätt.
Har du blivit galen?
Du spöade skiten ur honom.
-Du får inte göra så. -Det är som en tryckkokare.
Exakt!
Därför kan du inte slå till folk som en bortskämd unge!
Du har blod... Din topp är…
Ingen fara, jag ser inget med det här ögat.
Amanda.
Har du fått ångestanfall på grund av rånet?
-Tja... Jag tror det. -Jag förstår.
Jag kan inte sova mer än 30 minuter i sträck.
Jag har en knut här och jag...
Det... Det är helt normalt.
Läget är väldigt spänt.
Väldigt spänt. Oroa dig inte, jag hämtar lite lugnande.
Vi vill inte att du får PTSD
för det är svårt att bli av med. Ibland...
...varar det för evigt.
Låt mig hjälpa dig. Du har blod här.
Oroa dig inte, medan jag är här...
...får du allt du behöver.
Mitt personliga projekt.
Vi ockuperar Spanska centralbanken. Du kanske har glömt, men inte jag.
-Vi har aldrig betett oss som idioter. -Jag är traumatiserad.
Så kanske det är. Vi är alla traumatiserade.
Vad fan menar du? Vad är mitt trauma?
-Jag är inte... -Säg det.
Du lämnade Tokyo.
Hur många känner du som skulle lämna Tokyo?
Inga, för man lämnar inte Tokyo.
Vad vet du om Tokyo?
Tokyo är en jävla Maserati och alla vill ha en.
Om du lämnar en på gatan
med dörrarna öppna och nycklarna i, så är du körd.
Lyssna. Jag ska vara tydlig:
det kan bero på att de påverkade din manlighet.
De kanske pressade dig för långt... med tortyren.
Det måste ut. Det var väl därför du lämnade Tokyo?
Traumat påverkas av om det var en person eller gruppen.
Släpp ut det!
Du kan lita på mig... för vad du än behöver.
Vad som helst.
Mina damer och herrar…
Jag måste tyvärr säga farväl.
Jag går nu.
Håll humöret uppe.
Vad fan gör du?
Matías…
Jag går nu.
Det har varit ett nöje att jobba med dig.
Jag skulle säga...
...att jag älskar dig.
När det gäller alla er...
...hoppas jag att jag inte varit för hård.
Ni kan berätta om detta för era barnbarn och närstående.
Mina damer och herrar, det har varit ett nöje.
Vad i...
Lugna dig.
Palermo, lugna dig.
Vi kan prata... lugnt och sansat.
Men du ska inte gå.
Helvete!
Du arrangerade en kupp, din slyna! Vad fan väntar du dig?
Jag ansvarar för det militära, du för det tekniska.
Det tekniska?
Ser jag ut som en nördig ingenjör med glasögon?
Vad ska jag styra över där nere?
Smält nu, smält inte!
Batyskaf ut! Batyskaf in! Nedsänkning! Uppstigning!
Vem fan tror du jag är?
Jag kom inte för det här!
Det är under min värdighet.
Jag aktiverar den manuella öppningen och gör dig en tjänst.
Om jag stannar skjuter jag ihjäl dig
och resten av dem.
Jag är inte på din sida.
Det är jag som gör dig en tjänst.
Nästa sak jag kommer att göra...
...är att döda dig.
Jag tror inte det.
Det gör jag.
Försvarsladdningar.
Som du ser...
...är de riktade mot dig.
De tar inte mig.
Jag har inga problem med att döda dig.
Lugn.
Du kan inte förråda oss så här.
Ska vi slå vad?
Palermo! Rör dig inte!
Bra.
Den galna prinsessan kom för att vinka farväl till sin prins.
Visa lite värdighet.
Vart ska du?
Till fängelset?
För att skjutas i pannan?
För att tjalla på oss?
Jag ska inte tjalla.
Jag har en garanti: statshemligheter.
-Jag ska inte förråda er. -Att lämna oss är förräderi.
Att lämna oss här är förräderi.
Rör... dig inte. Jag vill inte döda dig.
Vill du inte döda mig?
Du får lov att döda mig.
Det du gör är galet.
Om du går...
...så svär jag på...
...att det blir pang... pang... ciao.
Jag menar allvar. Jag gör det.
Allvarligt.
Jag har dig.
Vad fan sa du till Rio?
-Om vadå? -Du sa att han är traumatiserad.
Kalla det vad du vill, men nåt är fel.
Är nåt fel? För att han lämnade Tokyo? För att hon är en Maserati.
Du…
Det är ett uttryck mellan killar.
Men nåt hände under tortyren.
De drev honom för långt.
Vad gjorde de?
Fyrtio svettiga killar öppnade bakdörren.
De tog bakvägen.
Rio torterades och du ger honom den skiten.
Jag frågade om de gått över gränsen.
Han ville inte svara. Ett skolboksexempel.
Nej.
Jag kan inte...
Vad då?
Helt plötsligt känns det...
-...som om bubblan spruckit. -Vilken bubbla?
Vilken bubbla?
Jag vill veta vilken bubbla vi pratar om.
Vilken bubbla?
Det är som om en bindel fallit från mina ögon.
Jag känner inte igen dig.
Jag vet inte vad vi gör tillsammans.
Jag vet inte vem du är.
Missförstå mig inte.
Tokyo är en Maserati, det betyder inte att du är en Fiat 600.
Tyvärr, Denver.
Jag kan inte vara med dig.
Okej.
När du ser att hon är arg som en hydra ska du hålla tyst.
En hydra... En... Glöm det. Håll käften.
-Jag ska inte försvara mig? -Nej.
För du vet inte ens varför hon är arg.
Tyst.
Ju mindre du vet vad hon pratar om, desto värre blir det.
Säg "Förlåt, älskling" till allt.
Det är ett skolboksexempel.
Från en lärobok för hunsade.
Nej, för överlevare.
Vänta tills stormen passerat.
När du räknat ut hur vinden blåser
och när hon har lugnat sig,
då och endast då...
...gör du ditt drag.
Såg du mig inte förut?
Vi har haft problem sedan klostret.
Så är det.
Tja... Det här har byggts upp.
Alla spänningar gör att allt kommer ut.
Så är det.
Professorn.
Det är Tokyo.
-Du iscensatte en statskupp. -Palermo har blivit galen.
Han sprängde nästan lobbyn.
-Men vi har allt under kontroll. -Nej.
Palermo kan inte kontrolleras. Han är oförutsägbar.
Han är bunden och övervakad.
Planen håller på att krascha!
Jag är fortfarande kvar.
Vad spelar det för roll?
Vi kan inte få ut guldet utan Palermo.
Eller vet du hur man gör?
Eller Nairobi!
Eller Lissabon!
Palermo skulle fly för det är det enda smarta draget.
Professorn.
Du har varit min skyddsängel.
Nu är det min tur.
Vad hände?
Hon dog för min skull.
Jag är verkligen ledsen.
Jag...
...satt kamouflerad i ett träd och det fanns...
...soldater och poliser överallt.
Hon var på en gård. De hittade henne där.
De tvingade ner henne på knä, obeväpnad, och frågade om mig.
Jag sprang och sprang.
De frågade: "Var är Professorn?"
Jag sa: "Berätta, Raquel.
Säg åt dem var jag är, att jag ger mig."
"Jag vet inte."
Hon upprepade: "Jag vet inte."
De sköt henne två gånger.
De sköt henne medan hon var obeväpnad.
Jag hann inte i tid.
Såg du det?
Hörde du det bara?
Professorn…
Såg du dem flytta kroppen?
Jag tvingades fly.
Lyssna på mig.
Jag hörde mamma säga åt mig att komma hem.
Att jag skulle vara säkrare där.
Men 20 poliser väntade på mig i hennes kök.
Och i tältet
hörde de oss fly från banken.
Men vi är kvar.
Det enda som försvann var en iller med huva.
Sägs det nåt i nyheterna?
Inget.
Precis som med Rio.
Vi skulle veta om de dödat henne.
Hon blir förhörd.
-Vart ska du? -Till centralbanken.
Det är ingen bra idé. För riskabelt.
Jag uppskattar din oro,
men det är där jag kan ta reda på om hon lever. Flytta på dig.
-Nej. -Jag ber dig.
-Nej. -Flytta på dig.
Du får inte sätta dig på motorcykeln.
Sjuttio.
Med det vi har i rapporterna
är du 70 år när du släpps.
Paula är 40 år då.
Din mamma kommer att vara ben i en grav.
Sluta, du behöver inte fortsätta.
Åklagaren beräknar domen, inte du.
Domaren har sista ordet.
Men du vet mycket väl
att åklagaren och domaren
utgår från det jag skriver i rapporterna.
Och jag kan skriva vad jag vill.
Vad ska jag skriva?
Du tvingar mig att ta till våld.
-Jag skyddar planen. -Jag bestämmer planen.
Det här är inte planen. Det är improvisation.
Du säger alltid: "Ingen improvisation."
Jag tänker inte ge upp.
Du måste förstå
att det är det enda stället jag kan få svar på.
På centralbanken.
Nåväl.
Allvarligt?
Jag vet inte var Professorn är eller vad han tänker göra.
Kan du inte tänka?
Har kärleken fördunklat dig?
Planen inkluderar en slags brandvägg.
Det har inget med kärlek att göra.
Det är klart det har.
Men i fängelset rinner kärleken bort som vatten.
Den försvinner fort. Om två månader har den torkat bort.
Två månaders lidande eller livstids fängelse?
Även om du reinkarnerades sju gånger
skulle du ändå inte förstå vår kärlek.
För att skydda planen
måste vi se om hon är där och förhörs.
Då är det Alicia Sierra som gör det,
och hon är på centralbanken.
Du får inte åka!
Låt mig berätta om er kärlek.
En i fängelset Soto del Real, den andra i Cádiz,
i väntan på besök en gång om året. Det är om ni har tur.
Om vi inte fångar din älskare
får du aldrig träffa honom igen.
Välj mellan det eller att komma ut i tid för att vara mamma till din dotter.
Du försöker manipulera mig.
Jag talar bara sanning.
Som alltid.
Vi måste åka för att skydda planen.
Hur kan du åka till tältet om du syns i nyheterna?
Som alla andra.
I röd overall och Dalí-mask.
Bra.
Hon förråder oss inte.
Ge mig din hand.
Hur många gånger har du trott att du blivit kär?
Samma sak kommer att hända den här gången, det vet du.
Alla kan bli förrädare, Marseille.
Man måste veta...
Det var en rejäl smäll... Men vi var klara!
Jaså? Jag visste inte det.
-Ta mer att dricka. -Jag har redan tagit två.
Du ser allvarlig ut.
Det är ett konstigt bröllop.
Det är en bra fest!
Jag tycker synd om henne, hon är ung
och hon är kär, men du är sjuk.
Hörde du inte prästen?
"Tills döden skiljer er åt."
Det kan vara slutet för dig,
för henne är det bara början. Det är inte rättvist.
Hon vet att jag är sjuk.
Alla vet att jag är sjuk.
Du sårar henne.
Hon ska få de bästa åren i sitt liv.
Ja, och efter det…
Jag kommer att förråda henne på ett sätt.
Ändå.
Förräderi är en del av kärleken.
Eftersom vi pratar om det, ta en titt.
Martín.
Vilken legend! Min bästa vän. Han är glad.
Skulle han förråda mig?
Självklart skulle han det
under rätt omständigheter. Tatiana?
Tatiana också.
Du säger att du upplever kärlek,
men du ser bara förrädare.
-Överallt. -Det är inte det jag säger.
Det jag menar är
att svek inte beror på hur mycket man älskar nån.
Det beror på hur svårt ens dilemma är.
Skulle du förråda din älskade? I princip, nej.
Tänk om du fick höra att om du förråder dem
så får du en medicin som räddar din älskade bror?
Det är ett dilemma.
Sergio Marquina. Känslomässigt kall.
Tvångsmässig narcissism.
Patologisk blyghet.
Psykopatiska drag.
En riktig juvel.
En rapport skriven av en låtsasexpert utan nån intervju.
Han är roligare än vad det står där.
Härligt.
Ja, psykopater kan vara så roliga.
Sen har vi din profil.
Vad är det med den?
Du är typen som fastnar för såna skitstövlar.
Du idealiserar dem.
Gradvis blir du mindre vid deras sida.
De utnyttjar och manipulerar.
När gav du upp din magkänsla?
Innan Professorn kom in i ditt liv?
Alberto slog dig.
Hur förödmjukar den här dig?
Först använder du min mammas Alzheimer och nu misshandeln.
Säg att historien inte upprepar sig.
Säg att det inte klickat till
och du tänkt: "Var försiktig, han kan vara en skitstövel."
Säg att det inte är så.
Jag känner också till protokoll och förhandlingar.
Jag slog dig.
Jag måste vara en idiot, för jag trodde att vi hade blivit kära.
Jag bad dig inte komma.
Det var en bluff.
Hon la på, vi fick inte ens spela våra kort!
Hon valde dig för att du är den svaga länken.
Vad har han gjort för dig?
Skulle han åka till en ö för att hitta dig?
Skulle han följa din plan?
Har du varit huvudpersonen? Nånsin?
Eller har du följt honom som en valp?
Jag varnade dig för Alberto. Han var ett svin.
Han är likadan.
Frågan är väldigt enkel:
förtjänar du att sitta inne i 30 år
för en sån idiot?
Överste.
Jag har kollat rapporterna och jag kan ha fel,
men jag hittar inte uppgifterna för Murillos gripande.
-Du har kollat vad då? -En teknikalitet ska inte...
Det handlar om mänskliga rättigheter.
Blev du värvad till en icke-statlig organisation?
Är du med i Amnesty? Lägg av.
Men enligt lagen...
Vet du när vi börjar tillämpa lagen här?
Kan du gissa?
Ge mig ett svar.
-När du... -...säger det.
Särskilt när jag vill det.
Jag bryr mig inte om anmälningar eller garantier.
Förstår du?
Ja.
Så tills dess…
Till dess får hon sitta där utan sömn och hon får kissa i en hink.
Har du problem med det?
Nej, inga problem.
Bra, Antoñanzas. Bra.
INSYN
GE MIG LÖNEFÖRHÖJNING
LÄNGE LEVE ONDSKAN LÄNGE LEVE KAPITALET
Systemet representerar inte oss...
Professorn hade velat ha röntgensyn
för att se om Lissabon var bakom skynket.
Han var inte Stålmannen,
han fick nöja sig med att vara Sherlock Holmes.
Han var där för att hitta en tråd att dra i.
Han hittade tre.
Skåpbilen. Vad gjorde den där?
Varför var den lerig?
CNP85600N.
Pakistan hittade svaret.
Fordonet tillhörde polisen i Huelva,
nära platsen där Lissabon skulle ha dödats.
Ángel.
Om nån borde ha följt Hamelinplanen så var det han.
Om han inte hade nåt viktigare att göra.
Lissabon skulle till Madrid.
Om nån borde ha sörjt en väns död, så var det han.
Alicia Sierra. Vapenvilan hade utropats för flera timmar sen.
Men där var hon. Hon var arbetsnarkoman,
men hon borde ha varit hemma med fötterna i ett bad.
Om hon inte tände på att förhöra
en av landets mest eftersökta brottslingar.
Lissabon kanske levde.
Han behövde meddela henne att han inte skulle överge henne.
Ambulansen ni använde som kommunikationscentral kom nyss.
Vet du vem som ska undersöka den?
Alberto, din exman.
Han är vår bästa tekniker och han vill jävlas med dig.
Det finns ett alternativ.
Jag kan gå in före de andra
och ta bort alla bevis.
Du lär inte hitta något.
Fan, Raquel.
Du borde veta det.
Vi hittar alltid något.
Vi hittar nåt som leder oss till din mamma och dotter.
Du ska få se.
Nästa fem, gör er redo att gå på toa med min kollega.
Gandía, nu när vi tillhör samma lag,
kan jag få ställa en fråga?
Är vi... goda eller onda?
Jag ska skära upp din pung,
dra ut dina kulor och stoppa dem i munnen på dig.
Det vore intressant.
Men dina händer är bundna.
Vet du att handklovarnas pålitlighet
beror på en enda anatomisk faktor?
Metakarpalbenet stoppar dem.
Men det är väldigt lätt att flytta det ur led.
-Verkligen? -Tja...
De är idéer om frihet.
Fri
Som solen i gryningen
Jag är fri
Som havet
Fri
Som fågeln som flydde från sitt fängelse
Och äntligen kan flyga
Fri
Som vinden som drar ihop sig
Min sorg och min ånger
Jag går ändlöst
I jakt på sanningen Och nu vet jag äntligen
Vad frihet är
Sov nu.
Fyra hörn på min säng,
fyra änglar runt mitt huvud.
Lukas, Matteus och Josef,
vår Herre och Jungfru Maria.
Antoñanzas.
Vad gör du här?
Du är...
Du är gripen.
Ner på knä.
Jag hörde mig bara för.
Ner på knä.
Min fru och mina döttrar ligger i sängen.
Inget kommer att hända dem.
Följ bara mina instruktioner och svara på några frågor.
Jag pratar inte med nån som håller en pistol mot mig.
Du ska prata.
Vi har, ett:
ambulansen.
Två:
en galen mormor.
Var är jag?
Jag klarar det inte.
Tre:
det moderlösa barnet.
Mamma.
Fyra:
Professorns kärlek,
som varar i två dagar när du sitter i fängelse.
Och nu, sista scenen.
Du attackerar en polis.
Du vet inte vad du ger dig in i.
Vi hade en vapenvila.
Det är ibland den viktigaste delen av ett krig.
Jag kan inte...
Jag kan inte andas.
Ta dig samman.
Jag kan inte andas.
Marseille.
Bättre?
Om du samarbetar
kommer åklagaren att begära 12 år, du får 10 år
och du är ute om fem.
Så kan ditt liv vara.
Om du inte samarbetar får du 30 år.
Det är så ditt liv blir.
Det är ditt val.
Undertexter: Sarah Wallin Bååth