EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Kærlighed erklæres med blomster og chokolade,
men man kan også gøre det med en hammer.
Eller med en vinkelsliber.
At kidnappe en betjent kan være en kærlighedserklæring.
At redde ham fra bunden af hans pool
er en anden.
Hvad sker der dernede?
Hvad laver I?
-Lad, som om vi er fulde. -Nej, jeg vil ej.
Spil fuld, eller jeg brækker din hals.
I burde skamme jer!
Jeg ringer til politiet!
Jeg er politiet, frue.
-Det er Benito. -Vil du ringe til dem? Ring.
Benito, hvad laver du?
Lad som om. Kom.
Huset er fyldt med dem.
Og din bil.
Og din kones bil.
Det ligner C-4, men det er kun plastik.
Det er dit alibi. Du ville ikke være kriminel, men er
en bange far, og de vil forstå.
Når jeg slipper væk, melder jeg jer og kommer med 3000 betjente.
Vi kan også bruge ægte C-4.
Hvor end du kan forestille dig.
Bum!
Misforstå mig ikke.
Vi vil ikke have, at du gør det for penge,
men vi forstår den ulejlighed, det kan volde.
En million euro.
Med de penge og alibiet kan du vælge, hvem du vil være sammen med.
Med en kvinde, der ulovligt anholder folk, torturerer dem
og misbruger den magt, forfatningen har givet hende.
Eller med os.
-Du skal besvare nogle spørgsmål. -Det bestemmer jeg.
Er inspektør Murillo i live?
Måske.
Er hun i teltet?
Måske.
Du skal lade hende vide, at Professoren ved, hun er i live.
Hun vil ikke tro mig.
Havde jeg set dig, hvorfor var du så ikke anholdt?
Hvis hun ser dig med det her ur,
vil hun tro dig.
Fordi hvad kærlighed angår, er der altid et tikkende ur.
Der er altid en nedtælling.
At elske nogen er ikke nok.
Man skal nå det i tide.
Hvad er det?
Til når hun vågner.
Det er en smuk gave og gestus.
Hun sagde, hun ikke ville røre mig med en ildtang.
Lad mig give dig et råd.
Forelsk dig ikke under et kup.
Det bringer uheld.
Paulita!
Frøken Mariví!
MINDANAO DAG 1 EFTER KUPTID
Telefon!
SYDSPANIEN DAG 1 EFTER KUPTID
Mor?
Paula, søde.
Hvordan har du det? Hvad lavede du i dag?
Det samme som i går, mor.
Du har sikkert gjort noget godt i dag.
Fortæl mig noget.
Jeg kan ikke finde på noget.
Savner du mig?
Ja.
Hvad er der galt? Du ser tv, ikke?
Nej, jeg legede med bedstemor.
Må jeg tale med hende?
Ok. Bedstemor!
Skat?
-Er Paula okay? Hun lyder underlig. -Det ved jeg ikke.
Hun virker fin.
Men du kan tale med hende, når du kommer til middag.
-Ja, mor. -Og glem ikke at købe noget brød.
Klokken er seks om morgenen.
Ambulancen er i kriminallaboratoriet. Om en time vil Alberto være der.
Som en blodhund.
Der sniffer sit byttes nye spor, jeres datter.
Tror du, jeg lader hendes adresse hænge på køleskabet med en magnet?
Du føler dig nok skyldig over at være en dårlig mor. Man tager ikke væk
på et kup i flere uger uden at ringe.
Tager jeg fejl? Hvad med dit dårlig-datter-kompleks? Fordi din mor…
Du kan ikke engang lade hende spise yoghurt alene.
Hvordan gjorde du?
Hvordan ringede du hjem fra bilen?
Det kommer måske som et chok, men vi tænkte det igennem.
Alberto kan gå ind som en gris efter trøfler.
Han finder ikke noget.
-Hvad er der sket med dit hoved? -Jeg er besat af kuppet, oberst.
Jeg vågner meget tidligt. Jeg sover ikke.
Jeg bandt mine snørebånd, mens det kværnede rundt i mit hoved,
og da jeg rejste mig, slog jeg hovedet på ruden, så den næsten gik itu.
Du er ligesom mig, Antoñanzas.
Trods våbenhvilen kunne jeg ikke sove.
Jeg lå lysvågen klokken tre og tænkte på, hvordan Professoren vil ødelægge dagen.
Jeg skal se, om Sierra har brug for...
Murillo er i total isolation.
Jeg vil bare gå ind med en kop kaffe til inspektøren.
Murillo må kun have kontakt med Sierra.
Hun lod hende ikke sove hele natten. Hun udmatter hende.
Vi to tager os en kop kaffe.
En forbrydelses værste fjende er ikke politiet.
Det er hastværk.
Autocamperen var pinligt ren.
I efterlod den...
...som ny.
Men ambulancen...
Den skyndte I jer ud af.
Der er altid noget tilbage. Altid.
Lidt hår på puden...
En sok.
Og så ankommer kriminalpolitiet med UV-stråler og luminol og... bang!
Fanget.
Jeg gentager tilbuddet.
Jeg går derhen nu og fjerner håret, der fører os til din familie.
Eller vi venter på din eks...
...der tager dig.
Du har intet.
Du truer mig med: "Måske finder vi noget."
Ved du hvad? Din graviditet har gjort dig så skæv på østrogen,
at du føler dig som den mest optimistiske kvinde i Spanien.
Men det er ikke beregnet til arbejde. Det er til fødslen, som er skidehård.
Hvad gør du, når den er født?
En dreng eller pige?
Ved du det ikke?
Lille stakkel.
Hvad fanden skete der?
De var barfodede, mand.
-Barfodet? Hvem? -Rio og Stockholm.
-Og? -Hvad skal det betyde?
Hvem går barfodet midt i et kup?
At tage skoene af på en sofa midt under et kup er underligt.
Er du dum?
Hvis de tænkte på at kneppe, kneppede de... og tog ikke skoene af.
Nå...
Hvad lavede du herinde i aftes?
Det her.
-Er det det, du lavede? -Ja.
Du bankede en mand og ændrede helt den måde, hun ser dig på.
Og du tror, det vil hjælpe at give hende et lille hjerte?
Hvad ellers?
Lav om på dig selv.
I hendes øjne er du en skurk nu.
En voldelig mand.
Hvorfor blev hun forelsket?
Jeg skød hende i benet.
Jeg skød hende i benet for at redde hendes liv.
For at redde hendes liv.
Jeg ved nu ikke.
Jeg dansede for hende.
-Dansede du for hende? -Ja.
Jeg dansede.
Jeg fortalte hende historier.
Vi grinede meget sammen.
Og...
Hvor længe siden er det, du fortalte historier og fik hende til at grine?
Hvor længe siden er det, du dansede for hende?
Rio, kan jeg få en kop sort kaffe?
Jeg fandt på planen. Du er i sikkerhed takket være mig.
Er du ikke taknemmelig?
Du er bundet. Få dig lidt søvn.
Må jeg i det mindste få noget vand?
Bare lidt vand.
Undskyld, men…
Tak.
Du ser forfærdelig ud.
Kan du ikke sove?
Hvor mange gange vågner du om natten? Tre, fire, mere?
Hør, Rio.
Hvis du har brug for noget...
At snakke eller noget, er jeg her.
Tak.
Han er det svageste led.
Hjertebanken, overdreven sveden, søvnløshed.
Man kan bryde fri under hans vagt.
Han kan ikke trykke på aftrækkeren.
Hvorfor skulle jeg ikke dræbe dig, når jeg er fri?
Tja...
Jeg smadrede dit hoved. Du ødelagde mine øjne.
Uafgjort. En gentlemensaftale.
Beder du mig stole på dig, din lort?
Jeg siger, at der er erklæret våbenhvile derude.
Ingen panservogne bryder ind.
Det er en kold krig.
-Og vi er fanger. -Og?
Du kan blive den kaosagent, vi mangler.
Ligesom væsenet i Alien.
Ligesom John McClane i Die Hard.
OVERSVØMMELSESRESERVOIR
Kom så.
Da han ankom til reservoiret, tænkte Professoren på Raquel.
Ligesom Alberto, da han trådte ind i ambulancen.
Det er underligt, hvordan man kan tænke på den samme
på samme tid på så forskellige måder.
Kærlighed får Jorden til at dreje rundt.
Men had er ikke langt bagefter.
Du havde ret.
Lissabon er i live.
Hvor er hun?
I teltet indtil videre. Hun bliver nok afhørt.
-Hvor længe kan de holde hende der? -Det ved jeg ikke.
Men det bliver nok ikke de sædvanlige 72 timer.
De overfører hende sikkert.
-Redder du hende? -Ikke under en overførsel.
Det gjorde vi med dig. De forventer det. Det ville være selvmord.
Hvad vil du så gøre?
De har Lissabon der med hele planen i hovedet.
Inklusiv det sted, du ringer til mig fra.
Professor?
Jeg ved det ikke.
Jeg er så træt, Tokyo. Jeg kan ikke tænke.
Men jeg finder en løsning. Bare rolig.
Jeg laver ravioli. Du har brug for energi.
-Er Palermo stadig bundet? -Ja.
-Du skal fortælle ham det her... -Nej, jeg fortæller ham ikke noget.
Han bider mig som et dyr.
Det er du nødt til. Fortæl ham præcis dette:
"Du har en besked fra Professoren.
Lissabon er i live.
Hun bliver holdt fanget i teltet. Du skal finde en måde at redde hende på."
-Han gør det ikke. -Hør her, Tokyo.
Jeg prøver bare at få Palermo til at forelske sig i planen igen.
Han skal tilbage på vores side.
Fortæl ham det. Jeg tænker også.
Forstået?
Forstået.
Jeg skal på toilettet. Vil du med mig, Sergio?
Har du haft privilegiet af en erfaren mand,
der giver dig et blowjob med ekstrem dygtighed?
Han er helt uforudsigelig.
Han tilbød dig bare fellatio på en elegant måde.
Du ved, hvad jeg mener.
-Han er ustyrlig. Syg af egomani. -Han respekterer hierarkiet.
Ja, under et kup på to, tre timer eller en nat.
Vi taler om flere dage.
Under uendeligt højere pres.
-Jeg kan styre Martín... -Vel kan du ej!
-Jeg har gjort det i årevis. -Nej. Han er egocentriker.
Han er besat af magt.
Det betyder kun én ting.
Hvis han ikke har ansvaret, vil han gøre alt for at ændre det.
Og han vil ikke vakle ved at henrette, forråde eller skabe kaos.
Han er en besat egocentriker. Han tror på sig selv og er et geni.
Ligesom dig.
Du er velkommen til at bruge andenrangsfolk. De følger dig som får.
Du er ikke med. At han er et geni, komplicerer det.
Hans uberegnelighed gør ham farlig.
Du er min bror.
Jeg ville øjeblikkeligt sætte dig i spidsen for ethvert kup.
Men ham…
Du bør ikke stole mere på mig end ham. Jeg er mindre troværdig.
To øl, tak.
Ikke flere jordnødder.
Du er allerede fed som en orangutang.
Hvis du griner af min butterfly, griner du af mig.
Og hvis du griner af mig, vil du huske denne 17. marts resten af dit liv,
men vi ved ikke helt hvorfor endnu.
Er det ikke spændende?
Er der noget galt?
Slet ikke.
Der er fingeraftryk på de fleste overflader.
Væggene er dækket af planer, kort, diagrammer…
Jeg ser en ovn.
De brugte den nok til at slippe af med beviser.
Jeg undersøger den.
Der er nogle plastfragmenter, måske fra en elektronisk enhed.
Jeg adskiller de brændte dele.
Jeg tror, jeg har noget.
-Hvad er der galt? -Ikke noget.
Så jeg er en Maserati?
For pokker, sendte han det også til aviserne?
Det er i orden.
-Hvis du vil, giver jeg dig en tur. -Hvad hulen?
-Det er bare en tur. Kun det. -"Kun det"?
Så trykker vi på en knap, sletter båndet,
ødelægger den sorte boks, og det er, som om intet er hændt.
Mónica slog op med mig. Jeg er en fri mand.
Jeg behøver ikke slette en sort boks.
Jeg tager Maseratien, giver den gas og laver hjulspin, indtil jeg brænder gummi.
Helt køligt, tøs.
-Du er så macho, ikke? -Meget macho, så pas på.
Måske skal du på værksted for at skifte affjedringen.
Og vent, til du ser chassisets tilstand.
Skræmmende.
Svinet efterlader endda falske spor i bidetet.
De har nok plantet det der.
Det var i bunden af ovnen, smeltet. Det kan umuligt være plantet.
Og?
Plastikken på et simkort er indgraveret med op til 19 cifre.
Unikke for hvert kort.
Det forsvandt, da det blev brændt, men under processen
bøjede det metalchippen og brændemærkede syv numre på det.
Vi har undersøgt data fra teleselskaber,
og vi kan finde 354 kort, der matcher de numre.
Et af dem blev købt for tre måneder siden og har kun foretaget ét opkald.
Under kuppet.
Bingo!
-Hvor ringede de til? -Vent!
Lidt spænding, ikke?
Mindanao, Filippinerne.
Jeg vidste det sgu!
Vi taler med Interpol.
-Hallo? -Mindanao, Filippinerne. De ved det.
-Hvordan? -Et halvbrændt simkort. I ambulancen.
Intet ændrer sig for dig.
Du skal gå ind på kontoret nu og vise hende uret
og sig: "Jeg er med dig."
At "jeg" er? Skal jeg sige det sådan?
-Hvabehager? -"Jeg er med dig" kan være forvirrende.
Hun kan tro, jeg er en skør, kommunistisk betjent.
Siger jeg: "Professoren er med dig," står det klart. I tredje person.
Bare vis hende uret. Det er alt.
Forstået.
Få gidslerne ud.
Rejs jer og gå til trappen!
-Hvordan er presset med at have ansvaret? -Fantastisk.
Jeg er lutter øren. Jeg lytter.
Du har en besked fra Professoren:
"Lissabon er i live. Hun er i teltet. Find en måde at redde hende på."
Det er en ordre.
Først kupper du mig, og nu giver du mig ordrer. Underligt.
Jeg må sige, at det virker farligt, men det er selvfølgelig også forståeligt.
Der er de, de selvstændige kvinder.
Det er noget pis.
-Og det slutter her. -Færdig?
-Hvad er der galt med dig? -Med mig?
Er du vred på din mor?
Har hun ikke ammet dig længe nok?
Er det derfor, du leder efter noget at beklage dig over?
Ordren kommer fra Professoren.
Han har en pik ligesom dig.
De er i Mindanao.
Om 24 timer har vi fundet dem. Du kender protokollen.
Paula ankommer.
Du erklæres skyldig i bortførelse af børn. Du mister forældremyndigheden.
Og hun skal bo hos sin far.
Er du kommet for at sige, jeg er på røven? Det ved jeg allerede.
Det kommer an på så meget. Jeg lader dig ringe til dem. Her og nu.
Og du redder dem.
Når vi kommer til huset i Mindanao, er de der ikke.
Vi kvajede os.
Jeg synes heller ikke, at Paula skal være hos Alberto.
Hvad mon hun laver nu?
Luk øjnene. Se hende for dig.
Puttet i sengen.
Hendes hår spredt over tæppet. Du kan næsten lugte hende.
Luk øjnene. Se hende for dig.
Luk dem.
Hvad laver du, Alicia?
Det er kun fem års ventetid. Så ser I hinanden igen.
Hun kommer dig i møde. "Mor!"
Hun krammer dig sådan, indhyller dig. Arme og ben omkring dig som en lille abe.
Og du presser hende mod dig.
Og holder hendes ansigt.
For at se på hende.
Men hun giver ikke slip.
Hun gentager i det uendelige
som et mantra for at redde hende fra alt dårligt: "Mor, forlad mig ikke.
Mor, forlad mig ikke.
Mor, forlad mig ikke."
Raquel, jeg ved, du elsker ham. Og han elsker dig.
Af netop den grund.
Hvad tror du, han ville bede dig om?
Jeg tilbød dig...
...fem års fængsel. Jeg ændrer det til fem minutter.
Jeg tilbyder dig frihed.
Sergio kommer i fængsel. Du går fri.
Din anholdelse var ikke officiel.
Ring til dem, få dem i sikkerhed.
Du er hos dem om et døgn.
Vi kommer ikke efter dig.
Alt er overstået, søde.
Bedre?
Nå?
Fik du hvilet dig?
Jeg prøver, men jeg kan ikke sove.
Har du mareridt?
Når jeg lukker øjnene, genoplever jeg alt.
Hvad skete der med alfahannen?
Var du ikke en fri mand?
Hvad taler de om?
Hej, søde.
Kom til min ø, hvis du vil.
Hvis du ikke fester meget.
Jeg er ikke så vild med larmende musik.
Hvis du inviterer mig, må du se min bedste bikini.
Hvorfor sagde du det ikke?
Jeg kunne ikke.
Du må tale om det, Rio.
De tog mig ud af min celle en nat
og tvang mig til at grave min egen grav i ørkenen.
Jeg er en sød pige.
Det er derfor, jeg smiler hele dagen.
De fik mig til at stille en kiste i hullet.
Og de fik mig til at gå derned.
Så smed de sand ovenpå.
Så jeg var begravet.
Og de efterlod mig der.
I mørket.
I stilhed og knap nok i stand til at trække vejret.
Rolig.
Jeg er her hos dig.
Ved du, hvad jeg tænkte på?
Hvad?
At det burde være Professoren, der blev begravet i live, ikke mig.
Undskyld.
Se, se.
Kom, lad os gå.
Undskyld mig et øjeblik. Jeg skal på toilettet.
Du stoler ikke på mig.
Jeg er egocentriker.
Jeg vil kun følge min egen plan.
Jeg er besat af at være chef. Så hvis det ikke går, som jeg planlagde...
...kan jeg blive en risiko, ikke?
Ja.
Det tænker jeg.
Du regnede mig ud.
Men der er noget, du ikke har overvejet.
Ikke alene elsker jeg din bror,
men jeg elsker også planen lige så højt.
Jeg ville forråde dig, intet problem.
Og også resten af banden. Men jeg vil aldrig forråde planen.
Der ligger min loyalitet.
Det er meget mere end et kup, og det ved du.
Lige nu er planen ikke perfekt. Sandt nok. Det er et ufærdigt digt.
Vi har brug for dig, bror.
Vil du ikke nok?
Du virkede meget modig derude.
Det er beundringsværdigt.
Prisværdigt.
Lad mig komme forbi.
Du virkede meget modig tidligere, men nu skal du bevise det.
Lad os se nosserne.
Vent.
Vent. Fortæl mig, hvad du foretrækker?
Døden?
Se på mig. Eller impotens?
Til tider må man træffe svære beslutninger.
For mig: Hvad gør jeg ved det røvhul, der griner af min butterfly.
For dig: Er det værd at leve uden en penis?
Han tager lang tid.
Han tæver den tykke fyr og gør det grundigt.
Så havde vi hørt noget.
Ægte kaos, kære Sergio…
...larmer ikke.
Palermo var loyal mod kuppet.
Men i hans hoved betød det kun en ting:
Hvis kuppet skulle fortsætte, skulle han tage føringen.
Det var hans stille måde at sikre, vi ikke så kaosset komme.
Du ved, hvad du skal gøre. Vær ikke en kujon.
Du skal forvride leddet mellem den første metakarpal og trapezium.
Bestemt, uden tøven.
Du drejer den sådan.
Det virker med alle håndjern.
Jeg må adskille jer som børn.
Det vil gøre lidt ondt.
Men frihed er det værd, ikke?
Kom nu.
Rør dig ikke!
-Rør dig ikke. -Rolig nu.
Jeg er bare sikkerhedsvagt.
Ned på gulvet.
-Nej. -Jeg sagde, på gulvet nu.
Hvad vil du gøre? Skyde mig, ubevæbnet?
Jeg sværger, hvis jeg skal, skyder jeg dig.
Skyder du en ubevæbnet far, som kun prøver at flygte?
Værsgo.
Her er jeg.
Rør dig ikke!
Ned på gulvet, Gandía!
Du skyder ikke.
Ned på gulvet!
Rør dig ikke, for helvede!
Jeg sagde, rør dig ikke.
Vi ses snart.
Tekster af: Laura Marie Klindt Nielsen