ORIGINALNA NETFLIX SERIJA
-Tata. -Da, sad ću mu reći.
Naravno, sad kad on... Ne znam.
Evo ga, tata, stiže.
Dolazi.
Profesore, želite li kavu?
Pa da, rado bih, hvala.
Dobro jutro.
Izvolite kavu.
I kolačiće?
Da. Hvala.
Želite mi nešto reći?
Da vidimo.
-Ima jedna stvar. -Da.
Majušna stvar.
-Imate li braću i sestre? -Moskva, molim te.
Bez osobnih pitanja. To je prvo pravilo, molim te.
Imam prijatelja koji mi je praktički brat.
Bio je sa mnom u rudniku, u pljačkama i u zatvoru.
I to je problem.
Ja sam izašao, on ima još pet godina.
Pet godina, Profesore.
Da, oprosti, ali ne vidim što mogu učiniti za tvog...
prijatelja ili brata.
Ne, za njegovog sina.
-Sina? -Da, Juanita, moje kumče.
I on mi je poput brata.
Obećao sam da ću brinuti o njemu kad izađem iz zatvora.
Dugo ga nismo vidjeli i čuli smo da mu ne ide tako dobro.
Nema posla, gotovo je na prosjačkom štapu.
Mislio sam pomoći da se vrati na pravi put i dovesti ga ovamo.
A pljačka je pravi put?
Pa, ovo je ugledna pljačka.
Samo pogledaj ovoga. Nikad ga nisam vidio ovako fokusiranog.
A ako dobro prođe, bit će dovoljno za sve, zar ne?
-Žao mi je, ali... -Profesore.
Mali je sjajan. Poznajem ga otkad smo bili djeca.
Profesionalac u svemu:
automobili, provale...
Zašto vas zovemo Denver i Moskva?
I njega Helsinki? Zbog sigurnosti.
Ne smijemo znati prava imena. Ne smijemo...
-Da. -Moskva, slušaj.
Već sam napravio iznimku za tvog sina. A sada kumče?
Ovo nije obiteljski posao. Ne primamo svakog rođaka, susjeda.
Što želiš reći, gubitniče?
-Oprosti? -To je Profesor.
Govorimo o dečku koji je gotovo propao, tata.
Dali bismo ruku u vatru za njega,
a on počne s tim posranim imenima!
Znate li što možete učiniti s imenom „Denver"?
Zabijte si ga u guzicu! Moje je jebeno ime Dani.
Ja sam Dani, uvijek sam bio. Još nešto:
vaš nepogrešivi plan za Kraljevsku kovnicu
ustvari je totalno sranje.
Štancajte novčanice u tiskari. Jeftinije ćete proći.
Hvala vam na kavi.
Nek' je ovo zadnji put da tako razgovaraš s njime, razumiješ?
Sramim te se. Zar ne vidiš da je intelektualac?
Svatko ima svoj način.
Moraš vjerovati tom čovjeku i nadasve ga poštovati.
-Zar ga ne poštujem? -Ne.
Ipak, možda je mali u pravu.
Kad bismo ih štancali kod kuće, izbjegli bismo puno problema.
I troškove oružja...
municije...
Denver, donesi pisač, a novčanice ćemo preuzeti na internetu.
Genijalna ideja.
Ne, još bolje...
Ja ću crtati novčanice, a ti ćeš ih bojati.
Možda napravimo dvije dnevno.
Pogledaj kako dobro crtam.
Zove se „Strast za Juanitom."
Hoćete me prestati zafrkavati?
Možda da vas malo izudaram, pa si možete tiskati nove zube.
Jebite se.
Denver, ne ljuti se, šalimo se.
Probudila sam se u zatvoru unutar našeg zatvora.
U lancima, ošamućena i s luđakom pred sobom.
Prostor se smanjio, ali uskoro će i vrijeme isteći.
U samo 15 minuta nakon što sam otvorila oči,
Gandía će već pucati na sve nas.
Što to radiš?
Neću te udariti jer si vezana.
Pusti me.
Pa da vidimo tko će koga udariti.
Zašto me nisi ubio?
-Nisam ubojica. -Ti nisi ubojica?
Pokušao si ubiti Nairobi i Helsinkija i nisi prokleti ubojica?
Zašto me nisi ubio?
Ti si moj pokusni kunić.
A ti?
Koji si ti vrag?
Ja sam krotitelj.
A ti imaš sreće.
Ukrotit ću te.
Udariš li me još jednom, pretući ću te tako
da te ni prijatelji neće prepoznati.
Budi mirna.
Slušaj me, da ti objasnim.
Vrlo je jednostavno.
Kujin sine.
Gledaj.
Moja si prva karta ti:
nestala si.
Nemaju drugog izbora nego da te traže.
I rade to poput manijaka.
Razdvojeni i nervozni.
Već pobjeđujem.
Sljedeća karta:
razoriti tim.
Pitaš li se kako sam pobjegao?
Ovo je Gandía,
šef sigurnosti Španjolske banke.
Skriven sam,
na sigurnom i spreman poduzeti sve
što je potrebno da uspostavim
kontrolu i...
Želi nas sve pobiti!
Držite se zajedno. Promatra vas!
Kao što ste mogli čuti,
nalazim se u divnom društvu.
Moraš se bolje ponašati.
U suprotnom ću te imobilizirati,
zavezati, ušutkati i staviti ti povez na oči.
Tada se nećemo moći upoznavati.
Jasno?
Želio bih zahvaliti Palermu.
Zbog njegova savjeta da iščašim palac da se oslobodim lisica
opet sam slobodan čovjek.
Zahvaljujući njemu, nadam se da ću vam pomoći.
I ode sve kvragu...
To je istina?
Ako više vjeruješ psihopatu nego jednom od svojih, to je tvoj izbor.
Začepi. Govoriti možeš na svom suđenju, skote.
-Moram na zahod. -Nije dobar trenutak.
Kažem vam...
da se ne osjećam dobro.
Moram hitno na zahod.
Što ne valja?
Muzej je prevelik.
A teško je upravljati 60, 70 talaca.
Štoviše, najmanja iskrica mogla bi izazvati pobunu.
Ne.
To je samoubojstvo. U ovim stanjima prevladava nagon za preživljavanjem.
Ili ne. Strah.
Iz straha mogli bi učiniti bilo što.
Na primjer, okomiti se na nekog od nas iako imamo M16-ice.
-Što ti je na umu? -Špijun.
Neće nam se obraćati, osim ako se ne dođe do pobune.
Ako ne bude problema, otići će kao i svi drugi taoci.
Posao je to koji bi i majmun iz cirkusa mogao odraditi.
I taj bi ga Juanito mogao odraditi.
Evo ga.
To je on?
-Ne. -Ne.
-To je bio njegov bus. -Znam.
Nije dobar početak. Idemo.
Ne, Profesore. Možda se zabunio.
Ili izašao na krivoj stanici.
Da, krivoj stanici.
-I sad je ondje... -Zabunio se?
Kume.
Moj Bože.
To sam ja.
Juanito?
Julia.
Previše je vremena prošlo, zar ne?
Divno izgledaš, djevojko moja.
Pa...
uvijek si bio zgodan. Lijepa.
Te oči...
ta usta, taj osmijeh...
Prelijepa si, Julia. Prelijepa.
Što ne valja, Daniele?
Čudno ti je?
Ne. Nimalo. Mislim da je ovo sjajno.
Svatko je slobodan raditi što god želi.
Onda?
Gledam te u oči i još uvijek vidim Juanita, ali...
tako si seksi!
Dođi, zagrli me.
Dođi.
Otac ti zna?
Lani smo se vidjeli, ali ništa nije spomenuo.
Otac me potpuno podržava.
Kaže da je uvijek želio kćer. Bio je tako drag.
A tko je ovo?
Ti si iza svega ovoga?
Tako je.
A što uključuje posao?
Gandía govori istinu, Palermo mu je pomogao.
-Kako znaš? -Vidjela sam da mu pokazuje palac.
Razgovarali su. Palermo mu je stalno prilazio.
I nisi rekla?
Nisam ih čula. Nisam znala da će mu reći da slomi palac.
Približi im se. Nisi vezana.
Ne, ovdje sam da promatram taoce, a ne vas.
Ovdje čuješ puno sranja.
Znam.
Kako je Nairobi?
Oporavlja se najbolje što može.
Sad je oteta i Tokio, to su već dvije.
Počinje izgledati malo sjebano, zar ne?
Julia.
Što želiš?
Pusti me. Daj mi pištolj. Želim vam se pridružiti.
Guzica mi je utrnula od tog sjedenja.
Moraju misliti da si talac ako krene nagore.
-Još gore? -Zaboga, vrati se na svoje mjesto.
Čak je i Matías dolje s mitraljezom koji jedva drži.
Ne, naredbe su naredbe.
Moraš ići nazad na svoje mjesto.
Ti daješ naredbe. Ti si glavni.
-Ja? Nisam ja glavni. -Naravno da jesi.
Nairobi je upucana, Tokio je oteta,
a Palermo... Kako da mu vjerujemo?
Razmisli, Dani. Ti si sljedeći.
-Nema drugih. -Uzrujavaš me.
Počni davati naredbe.
Daj mi pištolj, pancirku, bilo što.
I...
zovi me Manila, jer ja sam Manila, Dani.
Nisi još Manila, jer si još uvijek talac.
I ne zovi me Dani, moje ime je Denver.
Idemo.
I još nešto:
ne gledaj me tako napeto, ljudi počinju primjećivati.
Napeto?
Slala sam ti signale, idiote.
„Napeto“.
Ovdje je kao u sauni.
Uključi klimu.
Ako je uključim, pronaći će nas.
To bi bila šteta.
Naravno. Imamo toliko tema.
Bez klime nema puno kisika,
pa bi trebala štedjeti zrak.
Ne brini se za mene.
Moji su provalili u trezor nacionalnih rezervi.
Što misliš da će učiniti s ovim usranim bunkerom?
Mrtav si.
Znojiš se. Da ti otvorim odijelo?
Trebamo paziti na higijenu...
Takni me i otkinut ću ti ruku, prokletniče.
Što se dogodilo s onim malim?
S kovrčavom kosom. Nije te više napaljivao?
Ludo.
Ne mislim da je tako. Za tebe, klinci i informatičari...
Organizirala sam pljačku za njega.
Što je netko učinio za tebe?
Kupio ti bušilicu na Očev dan?
Pravi su muškarci više tvoj tip.
-Poput tebe. -Poput mene.
Naravno.
Čak si me prestala udarati.
Jer su mi noge svezane, idiote.
Koji god da je razlog...
najvažnije je da si prijemčivija.
I nožni nokti su ti nalakirani.
Sviđa mi se.
Zaista si mu pomogao da pobjegne?
Da, gospodine.
Svjestan si da je umalo ubio Nairobi i Helsinkija?
Kolateralna šteta.
-Kolateralna šteta? Kopile! -Smiri se.
Zašto si to učinio, Palermo?
Tokio je organizirala puč, gospodine.
Osjećao sam moralnu obvezu...
spasiti plan.
Tu leži moja odanost.
Morao sam vratiti red
jer me nikad niste razriješili dužnosti.
Učinio sam to de facto.
I to nema veze s oslobađanjem Gandíje.
Kako nema?
Morao sam dići prašinu. Bilo je jasno da će ići na nju.
Mogao ju je ubiti.
-Ponavljam, pokrenula je puč. -Sve su to laži!
Htio je pobjeći kao jebeni štakor! S državnim tajnama.
Mali se vara.
Zaustavio sam te na vratima s aktovkom.
Namjeravao si pregovarati.
Je li tako? S dokumentima koje sam ukrao? Eno aktovke.
-Zašto ne pogledate? -Denver, otvori aktovku.
Što je unutra?
Kolači.
Sadržaj aktovke ne mijenja ništa.
Izdao si bandu.
Doveo sve u opasnost
i zbog tebe Gandía ima moju zapovjednicu.
Slušaj me, pružit ću ti jednu priliku da se iskupiš.
Ali pamtim što si učinio.
I naravno, nećeš biti glavni.
Da se vratim u lobi s taocima? Što da radim?
Kao prvo, začepi.
I ne, nećeš ići nazad tamo.
Oslobodite ga.
Sada ne smijemo biti podijeljeni.
Kad ovo sve završi,
tad ćemo razmišljati o kazni.
Slušajte me svi pažljivo.
S tom zvijeri napolju,
najranjivije je mjesto predvorje.
Moramo ga evakuirati.
Palermo, Stockholm, Helsinki, premjestite taoce u knjižnicu.
Želi vas ubiti, a ne pobjeći. Vrata su nebitna.
Ne nosite maske.
I on bi je mogao nositi da se uklopi.
Bogotá, kakva je situacija u ljevaonici?
Isključili su peći. Strah ih je.
Odvedi Nairobi u knjižnicu pa siđi. Ljevaonica ne smije stati.
Denver.
-Da. -Želim te u akciji.
Započni potjeru.
Vi ćete biti najizloženiji. Dobro se opremite.
Kacige, municija, šaržeri. Sve što trebate.
Pročešljajte prvi kat. Provjerite sobe i zaključajte ih.
A ostali katovi?
Helsinki i Stockholm će ih provjeriti čim premjeste taoce.
Svima sve jasno?
-Da, gospodine. -Da.
Još nešto.
Sretno.
I budite pažljivi.
Idemo!
-Kako se osjećaš, malena? -Dobro sam.
Imam odličnu pomoć.
Sviđa ti se veliki?
Možda.
Drži se.
Ti također.
Ta je ženska tako pijana, Helsinki.
Znaš što je rekla? Rekla je, „Kakvog komada imaš uz sebe.“
Misleći na tebe. Svi misle da smo muž i žena.
Još bolje. Tako nas nitko ne primjećuje.
Nije bolje. Tako nemamo šanse za neku akciju.
Zaboravi akciju, Nairobi. Živjela.
Dan ili dva je u redu, ali ovim ćemo tempom postati djevice.
Istina je da smo ti i ja odličan par.
Ti i ja?
Mi smo obitelj, nema sumnje.
Zauvijek.
Baš zato.
Proživjela sam više s tobom nego s bilo kime.
Ovo, Helsi...
ljubavna je priča.
Jedna od onih lijepih ljubavnih priča.
Ne. Jednom će se pojaviti netko,
i to će biti ljubav.
Ovo je drukčije.
Moraš biti slobodna i hrabra.
Vjeruj mi, treba ti više hrabrosti za ljubav...
nego za rat.
A ti...
si hrabra.
Obuci ovo.
Idemo u ljevaonicu.
Idemo u knjižnicu.
To su naredbe.
Bogotá.
Ne zajebavaj me.
Preplašeni su, zar ne?
Ako jesu, neće izdržati ni pet minuta protiv Gandíje.
Moram razgovarati s njima.
Kad si zadnji put jela?
Prije dva dana.
-Možda tri. -A kad si zadnji put spavala?
Spavala sam dvaput dosada, po dva sata.
Još nešto?
Prije jela očistit ću ovu ranu.
Budi mirna.
Kosa ti se slijepila.
Jako sam te udario?
-Knjižnica čista. -Primljeno.
Svi na noge i u četiri reda, odmah.
Dragi taoci...
vratio sam se.
Kao što znate, vuk je na slobodi, a vi ste janjad.
Pa vas vodimo u staju.
Otpratit će vas moje kolege pastiri:
Helsinki i Stockholm.
Krenimo sada, brzo!
Svi na noge! Idemo!
Ostanite tu sa mnom.
Najbolji ste štit protiv Gandíje.
Tako je, brzo.
Evo. Ovo čini čuda.
Nisu prejake?
Amanda, zar ne?
-Da. -Jesi li dobro?
Da.
Sigurna si?
Pa...
malo mi se vrti.
Sigurno zbog tableta koje mi je dao g. Román.
Zdravo, kako si?
Dobro.
Ja sam Arturo.
Arturo Román.
Prije si izgledala vrlo napeto,
inzistirala na odlasku u toalet. Zabrinulo me.
To su živci. Nije lako biti ovdje.
S teroristima bilo bi teško bilo gdje.
Govorim iz iskustva.
Bila sam tjeskobna. Sad sam dobro.
Imamo samo jedni druge i moramo se držati zajedno.
Vjeruj mi.
Da.
Ako opet budeš tjeskobna,
imam nešto što bi moglo pomoći.
Stvarno?
Što to?
Privilegije veterana.
To su svi taoci.
Doveli smo vas u knjižnicu jer, kako kažu,
znanje ne zauzima prostor.
U ovom slučaju moglo bi vam spasiti život.
U potrazi za izgubljenim vremenom, Marcel Proust.
Prekrasan roman.
Siguran sam da, ako je nađete
i stavite na prsa,
odbit ćete metke iz M16-ice.
Šalim se. Opustite se.
Dugo ćemo biti ovdje.
Ovo su pravila. Pod jedan...
Bogotá, Nairobi, gdje ste?
PET MINUTA PRIJE
Ne mičite se!
Svi ste glupi ili što? Spustite oružje.
Uplašeni ste?
Na slobodi je luđak naoružan do zuba.
I ja se bojim.
-Bogotá, bojiš li se? -Kao i bilo tko drugi.
Palermo, Helsinki i Stockholm također su u strahu.
Ipak odvode taoce u knjižnicu.
Denver i Rio prokleto se plaše.
Jer su u potrazi za Gandíjom.
A Gandía...
On se najviše plaši, ali neće stati dok nas ne pobije.
Meni to ne smeta.
„Ne smeta ti.“
Svi rade svoj posao.
Samo smo mi ovdje usrani kao grlice.
Skriveni u nekakvom rovu.
-Nismo došli pucati u ljude. -Znam, dragi.
Ali nemamo izbora.
Ovo je mjesto lako obraniti.
Ondje je jedini ulaz,
a odavde ga može pokositi bilo tko od nas.
Ipak, što vidiš kad uđeš ovdje?
Pileću eskadrilu kako viri.
Ne prepoznajem vas.
Vi ste radnici.
Vi ste varioci.
Najsnažniji dečki koje sam srela u svom životu.
Moji zlatni dečki.
Vi niste kukavice.
Znate li što je još strašno?
Ići kući sama noću.
Ali mi žene to svejedno radimo.
Prigrlite strah i nastavite živjeti.
Jer živjeti se mora, gospodo!
Živjeti se mora do kraja!
Jebote, vjerujte meni.
Ustala sam iz mrtvih samo da bi vas gnjavila.
Što je?
Zar me nećete zagrliti?
-Kako si? -Nemam pojma.
Nakljukana lijekovima.
Ne čujem muziku, Bogotá.
-Zar ćemo raditi nesretni? -Muzika, zaboga.
Španjolci smo, ne Nijemci.
Dobra pila. Je li to Harley?
Ne izazivaj me sad.
Bogotá, koliko smo tona rastopili?
Četrdeset tri i pol.
Moramo ubrzati. Upalite peći.
I dvosatne smjene za prijenos preostalih poluga.
Donesi mi uzorak zrna zlata.
Da vidimo.
Povisite pritisak plina za dva kilopaskala.
Promjer je malo prevelik.
Želim vidjeti kako radite kao inače,
s ritmom, s veseljem.
Što je s tobom?
Kako to misliš?
Nikako.
Morat ću opet reći ono o tri metra.
Kad sam to rekla, barem...
si mi se upucavao.
Ali sada...
kao da imam tifus.
Ne želim te iskoristiti. Bolesna si.
Dobro.
Pa, onda...
Čekat ćemo dok mi ne bude bolje,
dok ne odemo odavde, pronađemo mog oca,
pitaš ga za dozvolu...
Ako se strast ugasila, obavijesti me.
Kakav je to poljubac?
Pomozi mi ustati.
Bolje malo niže.
Da.
-Dobro si? -Da, a ti?
-Da. -Bogotá, Nairobi,
-gdje ste? -Teretni lift, dobro smo.
Gdje su Denver i Rio?
PET MINUTA PRIJE
-Knjižnica je čista. -Primljeno.
Ono što si rekao o Maseratiju...
Što s time?
Htio bih nešto reći.
Sada? Što točno?
Tokio je možda Maserati, ali ti joj visiš za vratom.
Kao konzerve na svadbenom autu.
Da.
Rio.
Ured.
Idi.
Sviđa li ti se?
-O čemu govoriš? -Jebena Maserati.
Ako je želiš provozati, tvoja je.
Čuješ li sranja koja ti izlaze iz usta?
Kao prvo, ona osjeća, misli i odlučuje.
I stvar je u tome da nije dobro od raskida.
Da ti kažem nešto. Djevojku prijatelja treba poštovati.
-Bivšu djevojku. -Svejedno.
Bivša ili ne, prijateljeva je djevojka poput radioaktivnoga grada.
Čak i nakon 20 000 godina to je i dalje kontaminirano područje.
Tamo nikako ne ideš, čak ni s dozvolom bivšeg.
-To je glupo. -Ne, već etično.
Najsvetija vrsta etike.
Što si radio na kauču sa Stockholm?
Razgovarali smo.
Bosonogi? Daj, stari.
Da, bosonogi. Kakve to ima veze?
Ima veze, Rio.
Ne skidam cipele kad govorim s Lisabon na kauču.
Bilo bi jebeno čudno. Osjećao bih se nelagodno. Znaš li zašto?
To je Profesorovo mjesto.
Ondje ti je dečko. Želiš li mu nešto reći?
Rio! Rio, zar ne?
Rio! Denver!
Pomozite, molim vas!
Zarobljena sam! Prijatelji iz bande!
Pomozite!
To je učinak 70 centimetara armiranog betona.
Poput vikanja u podmornici na dnu mora.
Treća karta:
proliti krv.
Izlazim na trenutak.
Govorio sam joj da imam PTSP, kretenu.
Nisam ti krao djevojku.
Smiruje me razgovor s njom.
Razgovor s njom te smiruje?
Pa, da.
Pametna je, draga je i sluša.
Suosjeća. Možeš joj reći bilo što.
Možeš i meni reći bilo što, ali ne želiš.
Nisam mogao spavati.
Svaki put imao bih noćne more, osjećao tjeskobu,
imao bih aritmije, napade, čovječe.
Spavao sam samo kad bih znao da je pored mene.
Znaš što mislim?
Spavaš s njom i to mi govoriš u lice.
Nisam spavao s njom, Denver.
Samo mi je pravila društvo.
Jesi li mi prijatelj ili ne?
Prijatelj, naravno.
Ne čini se tako.
Isuse jebeni Kriste!
Tvoja kaciga! Tvoj prsluk!
Moramo leći na to!
Denver, drži se!
-Bogotá, Nairobi, gdje ste? -Teretni lift.
Dobro smo. Gdje su Denver i Rio?
Denver, Rio.
-Denver, Rio. -Idem ja tamo.
Ne, ostani s taocima.
Idemo, Helsinki.
Pažljivo, taj je kujin sin tu negdje.
Bogotá, eksplodiralo je u liftu na prvom katu.
Primljeno.
Možda je blizu. Ostat ćemo tu.
Hajde, debeljko.
Polako, tu smo!
-Digni se. -Denver.
Jesi li dobro?
Na pod!
Prokletniče!
Teška paljba!
Prvi kat, lift, pojačanje, odmah!
Idi.
Treća sreća, mješanko.
Prijevod titlova: Jana Kohut