EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
-Pappa. -Ja, jag ska säga till honom.
Självklart, när han... Jag vet inte.
Okej. Pappa, här kommer han.
Här kommer han.
Professorn, vill ni ha kaffe?
Det vore toppen, tack.
God morgon.
Här är ert kaffe.
Kakor?
Ja. Tack.
Har ni nåt att säga?
Få se.
-Det var en sak. -Ja.
En liten sak.
-Har ni syskon? -Moskva.
Inga personliga frågor. Det är en av reglerna.
Jag har en vän som är som en bror för mig.
Han var med mig i gruvan, på rån och i fängelse.
Det är problemet.
Jag blev utsläppt, men han har fem år kvar.
Fem år, Professorn.
Ja, men jag förstår inte vad jag kan göra för din...
...vän eller bror.
Nej, hans son.
-Hans son? -Ja, Juanito är min gudson.
Han är som en bror för mig.
Jag lovade att ta hand om honom när jag kom ut.
Vi har inte träffat honom på länge. Han har det visst inte så bra.
Han är arbetslös, nästan utblottad.
Jag tänkte få honom på rätt spår här.
Är ett rån rätt spår?
Det här är en respektabel stöt.
Se på honom. Jag har aldrig sett honom så fokuserad.
Och om det går bra finns det så det räcker åt alla.
-Ursäkta, men... -Professorn.
Han är grym. Jag har känt honom sen vi var barn.
Han är proffs på allt: bilar, inbrott…
Varför kallas ni Denver och Moskva?
Och han Helsingfors? Säkerhet.
Ni får inte känna till varandras namn. Vi kan inte...
Moskva, lyssna.
Jag gjorde ett undantag för din son. Nu din gudson?
Det är inget familjeföretag. Vi kan inte ta in kusiner och grannar...
Vad säger du, din nolla?
Du, det är Professorn.
Vi pratar om en grabb som nästan är utblottad.
Vi lägger våra liv i hans händer och han snackar om stadsnamnen!
Vet du vad du kan göra med "Denver"?
Kör upp det i röven. Jag heter Dani.
Jag har alltid hetat det. En sak till:
din plan för Kungliga spanska myntverket är jävligt kass.
Skriv ut sedlarna i ett tryckeri. Det blir billigare.
Tack för kaffet.
Det var sista gången du pratar så till honom.
Jag skäms över dig. Förstår du inte att han är bildad?
Smaken är som baken.
Du måste lita på honom och respektera honom.
-Gör jag inte det? -Nej.
Grabben kanske har rätt.
Det är enklare om vi skriver ut dem hemma.
Och kostnaden för vapen och ammunition...
Denver, ta med skrivaren, vi laddar ner sedlarna på internet.
Genialiskt.
Nej, ännu bättre…
Jag ritar sedlarna och du färgar dem.
Vi kan nog göra två om dagen.
Se hur bra jag är på att rita.
Den kallas "Passion för Juanito".
Ska ni fortsätta tramsa?
Jag kanske börjar slåss så ni får trycka nya tänder.
Dra åt helvete.
Bli inte arg, det var ett skämt.
Jag vaknade fastbunden i vår inlåsning.
Kedjad, förvirrad och med en galning framför mig.
Utrymmet hade minskat, snart skulle tiden också rinna ut.
Bara 15 minuter efter att jag öppnat ögonen
skulle Gandía redan ha skjutit mot oss.
Vad gör du? Jag slår dig inte när du är bunden.
Släpp mig. Sen får vi se vem som slår vem.
Varför dödade du mig inte?
-Jag är ingen mördare. -Är du inte?
Du försökte döda Nairobi och Helsingfors, men du är ingen mördare?
Varför dödade du mig inte?
Du är en försökskanin.
Och du?
Vad fan är du?
Jag är tämjaren.
Och du har tur.
Jag ska tämja dig.
Nästa gång du sparkar mig slår jag så hårt
att din skadade vän inte känner igen dig.
Sitt stilla.
Jag ska förklara.
Det är enkelt.
Din jävel.
Lyssna.
Mitt första kort är du:
försvunnen.
De måste leta efter dig.
Och det gör de, som galningar.
De har delat på sig och de är nervösa. Jag vinner redan.
Nästa kort:
splittra teamet.
Undrar du inte hur jag rymde?
Detta är Gandía.
Säkerhetschef på Spaniens centralbank.
Jag är gömd, i säkerhet, och redo att göra allt
som behövs för att återfå kontrollen.
Han vill döda oss en efter en!
Håll ihop. Han bevakar er!
Som ni just hört har jag underbart sällskap.
Du måste börja uppföra dig.
Annars blir du orörlig,
bunden, med munkavle och ögonbindel.
Då kan vi inte lära känna varandra.
Okej?
Jag vill bara tacka Palermo.
Hans tips om att rymma genom att flytta min tumme
gjorde mig till en fri man.
Tack vare honom hoppas jag kunna hjälpa er.
Nu brakar helvetet lös.
Är det sant?
Det är upp till dig om du hellre vill tro på en psykopat.
Tyst. Du kan prata under rättegången.
-Jag måste på toa. -Det passar inte nu.
Jag säger att...
...jag inte är bra i magen.
Jag måste verkligen gå på toa.
Vad är det?
Museet är stort.
Och 60, 70 gisslan är svåra att hantera.
En liten gnista kan tända ett uppror.
Nej.
Det vore självmord. Överlevnadsinstinkten segrar.
Eller inte. Rädsla.
Mer rädsla. De kan göra vad som helst.
Som att sätta dit en av oss trots att vi har M16.
-Vad har du tänkt dig? -En infiltratör.
De skulle inte ha kontakt med oss om det inte blir ett uppror.
Om det inte blir problem går de ut som de andra.
Till och med en apa skulle klara av det jobbet.
Juanito kan göra det.
Här kommer den.
Är det han?
-Nej. -Nej.
-Det var hans buss. -Jag vet.
Ingen bra början. Kom.
Nej. Han kanske blev förvirrad. Eller så gick han av vid fel stopp.
Ja, fel stopp.
-Och han är där... -Blev han förvirrad?
Gudfar.
Herregud.
Det är jag.
Juanito?
Julia.
Det var länge sedan.
Du ser strålande ut.
Nåväl...
Du har alltid varit snygg. Vacker.
De där ögonen, munnen, leendet…
Du är vacker, Julia. Vacker.
Vad är det, Daniel?
Känns det konstigt?
Nej. Inte alls. Det är jävligt bra.
Alla får göra som de vill.
Och?
Jag ser dig i ögonen och du är fortfarande Juanito, men...
Du är så snygg!
Ge mig en kram.
Wow.
Vad vet din pappa om det?
Han sa inget när jag träffade honom senast.
Pappa stöttar mig.
Han drömde om en dotter. Han var så rar.
Vem är detta?
Han med jobbet?
Det stämmer.
Och vad innebär jobbet?
Gandía talar sanning. Palermo hjälpte honom.
-Hur vet du det? -Jag såg honom peka på tummen.
-De pratade och Palermo gick till honom. -Varför sa du inget?
Jag visste inte att han skulle säga åt honom att bryta tummen.
Gå närmare. Du är inte bunden.
Jag ska ha koll på gisslan, inte er.
Man hör mycket skit här.
Jag vet.
Hur mår Nairobi?
Hon återhämtar sig så gott hon kan.
Tokyo är borta, vi saknar två personer. Det börjar se mörkt ut för oss.
Julia.
Vad vill du?
Släpp mig. Ge mig ett vapen. Låt mig vara med.
Rumpan domnar bort av allt sittande.
De måste tro att du är gisslan om det går illa.
-Värre än det här? -Håll dig på din plats.
Matías har ett maskingevär han knappt kan hålla.
Nej, order är order. Du måste tillbaka till din plats.
Du ger order. Du bestämmer.
-Jag? Jag bestämmer inte. -Nairobi är skjuten, Tokyo är kidnappad.
Och Palermo... Vem kan lita på honom? Tänk efter. Du står näst på tur.
-Ingen annan. -Du stressar mig.
Börja ge order.
Ge mig en pistol eller en skottsäker väst.
Och…
Kalla mig Manila, för jag är Manila.
Inte än, du är fortfarande gisslan.
Och säg inte Dani, jag heter Denver.
Kom.
En sak till:
titta inte på mig så intensivt, folk börjar märka det.
Intensivt?
Jag skickade signaler, din idiot.
"Intensivt."
Det är som en jävla bastu.
Sätt på AC:n.
Om jag gör det hittar de oss.
Det vore synd.
Självklart. Vi har så mycket att prata om.
Utan AC:n har vi inte mycket syre,
så du borde ransonera andetagen.
Oroa dig inte för mig.
De har brutit sig in i valvet där ute.
Vad tror du att de gör med din skitbunker?
Du är död.
Du svettas. Ska jag öppna dräkten? Vi vill inte ha dålig hygien...
Om du rör mig så sliter jag armen av dig.
Vad hände med den där killen?
Han med lockigt hår. Tände du inte längre på honom?
Jo, väldigt mycket.
Det tror jag inte. Barn och IT-killar...
Jag ordnade rånet för honom.
Vad har nån gjort för dig?
Ett ligg på fars dag?
Riktiga män är mer din typ.
-Som du. -Som jag.
Självklart.
Du har slutat sparka mig.
För att du har bundit mina ben, din idiot.
Oavsett orsak... Det viktiga är att du är mer mottaglig.
Och du har målade tånaglar.
Jag älskar det.
Hjälpte du Gandía att fly?
Ja.
Vet du att han nästan dödade Nairobi och Helsingfors?
Indirekta skador.
-Indirekta skador? Din jävel. -Lugn.
Varför gjorde du det?
Tokyo planerade en kupp.
Det var min moraliska plikt...
...att rädda planen.
Jag är lojal mot den. Ordningen behövde återställas.
Du löste mig aldrig från min post.
Det gjorde jag faktiskt.
Och det har inget med Gandía att göra.
Jo då.
Jag behövde skapa kaos. Han var ute efter henne.
Han kunde ha dödat henne.
-Hon planerade en kupp. -Det är lögn!
Han skulle fly som en råtta! Han hade statshemligheterna.
Grabben har fel.
Jag stoppade dig vid dörren, med portföljen.
Du tänkte förhandla.
Är det så? Med dokumenten jag stal? Portföljen är där.
-Titta. -Öppna väskan.
Vad finns inuti?
Muffins.
Det spelar ingen roll vad som finns i den.
Du förrådde gänget.
Du utsatte alla för risk.
Gandía har min befälhavare på grund av dig.
Jag ska ge dig en chans att ställa allt till rätta.
Men jag glömmer inte.
Du kommer inte att få befälet.
Ska jag till lobbyn med gisslan? Vad ska jag göra?
Hålla tyst.
Och du ska inte tillbaka.
Släpp honom.
Vi kan inte splittras med en mördare lös. När detta är över
då bestämmer vi hans straff.
Lyssna noga nu.
Han är en ensamvarg
och vi är mest utsatta i lobbyn.
Vi måste evakuera.
Palermo, Stockholm, Helsingfors, samla gisslan i biblioteket.
Han vill döda er, inte fly. Dörren är oviktig.
Maskera er inte.
Han kan också göra det och smälta in.
Bogotá, hur är läget i gjuteriet?
De har slutat. De är rädda.
Ta Nairobi till biblioteket och gå ner. Gjuteriet får inte stå stilla.
Denver.
-Ja. -Rio och du får agera.
Börja jakten.
Ni blir mest utsatta. Utrusta er väl.
Hjälmar, ammunition, tidningar. Allt.
Sök igenom första våningen. Försegla rummen.
De andra våningarna?
Helsingfors och Stockholm tar dem när gisslan är flyttad.
Vet alla vad de ska göra?
-Ja, señor. -Ja.
En sak till.
Lycka till.
Var försiktiga.
Kom igen!
-Hur mår du, gumman? -Bra. Jag har en bra sjuksköterska.
Du gillar visst bjässen.
Kanske.
Håll ut.
Du med.
Den där kvinnan är så full, Helsingfors.
Vet du vad hon sa? "Vilken hunk du fått tag på."
Hon menade dig. Alla tror att vi är gifta.
Bra. Då lägger ingen märke till oss.
Det är inte bra. Ingen av oss får ligga.
Glöm det, Nairobi. Skål.
En dag eller två går bra, men snart blir vi oskulder igen.
Sanningen är att du och jag passar perfekt ihop.
Du och jag?
Vi är familj.
För alltid.
Där har du skälet.
Jag har gått igenom mer med dig än med nån annan.
Det här, Helsi...
Det är en kärlekshistoria.
En vacker kärlekshistoria.
Nej. En dag kommer nån att dyka upp.
Då kommer kärleken. Det är inte det här.
Du måste vara fri och modig.
Tro mig, man behöver mer mod för kärlek...
...än för krig. Och du...
Du är modig.
Sätt på den.
Vi ska till gjuteriet.
Vi ska till biblioteket.
Det är mina order.
Bogotá.
Jävlas inte.
De är rädda, va?
Då klarar de sig inte mot Gandía.
Jag måste prata med dem.
När åt du senast?
Två dagar sen.
-Kanske tre. -Och när sov du senast?
Jag har sovit två gånger sen jag kom hit.
Nåt mer?
Jag ska göra rent såret innan du äter.
Stilla.
Ditt hår sitter fast i det.
Jag slog dig hårt.
-Biblioteket klart. -Uppfattat.
Res på er och ställ er i fyra led.
Kära gisslan…
Jag är tillbaka.
En varg är lös och ni är lammen.
Vi ska föra er till ladan.
Ni kommer att eskorteras av mina kollegor och herdar:
Helsingfors och Stockholm.
Sätt fart.
Allihop! Kom igen!
Stanna här med mig.
Du är den bästa skölden mot Gandía.
Se så, snabbt.
Här. Det här gör underverk.
Det är inte för starkt?
Amanda, va?
-Ja. -Är du okej?
Ja.
Är du säker?
Tja...
Jag är lite yr.
Det måste varit pillren som Román gav mig.
Hej, hur är det?
Det är bra.
Jag heter Arturo.
Arturo Román.
Du såg spänd ut tidigare,
insisterade på att gå på toa, jag blev orolig.
Det är nerverna. Det här är jobbigt.
Med dessa terrorister vore det svårt var som helst.
Jag talar av erfarenhet.
Jag var bara orolig. Jag mår bra. Tack.
Vi har bara varandra och vi måste hålla ihop.
Lita på mig.
Ja.
Om du känner dig orolig igen
har jag nåt som kan hjälpa.
Jaså? Vad då?
Veteranprivilegier.
Det var alla.
Vi har tagit er till biblioteket, eftersom som de säger:
kunskap inte tar plats.
Det kan dessutom rädda era liv.
På spaning efter den tid som flytt av Marcel Proust.
Fantastisk. Vacker roman.
Jag är säker på att den som hittar den
och håller den mot bröstet kan stoppa kulor från en M16.
Det är ett skämt. Slappna av.
Vi kommer att vara här länge.
Det här är reglerna. Ett...
Bogotá, Nairobi, var är ni?
5 MINUTER TIDIGARE
Rör er inte!
Är ni helt puckade? Sänk era vapen.
Är ni rädda?
En galning beväpnad till tänderna går lös.
Jag är också rädd.
-Är du rädd? -Lika rädd som alla andra.
Palermo, Helsingfors och Stockholm är också rädda.
Men de för gisslan till biblioteket.
Denver och Rio är jävligt rädda.
De letar efter Gandía.
Och Gandía...
Gandía är räddast, men han slutar inte förrän han dödat oss.
Det gör inget.
"Det gör inget."
Alla gör sitt jobb.
Och här är ni, skiträdda. I en provisorisk skyttegrav.
-Vi vill inte skjuta folk. -Jag vet.
Men vi har inget val.
Det här är lätt att försvara.
Det är den enda vägen in.
Härifrån kan vem som helst meja ner honom.
Men vad ser man när man kommer in?
Kycklingskvadronen som kikar fram.
Jag känner inte igen er.
Ni är arbetare.
Ni är svetsare.
De tuffaste killarna jag nånsin träffat.
Mina guldpojkar. Ni är inga kycklingar.
Vet ni vad mer som är läskigt?
Att gå hem ensam på natten.
Men vi kvinnor fortsätter göra det.
Ta rädslan i handen och fortsätt leva.
För att ni måste leva, mina herrar!
Ni måste leva till slutet!
Tro mig.
Jag återvända från de döda för att tjata på er.
Vad?!
Tänker ni inte ge mig en kram?
-Hur mår du? -Jag vet inte.
Fullpumpad med droger.
Jag hör ingen musik, Bogotá.
-Ska vi vara ledsna när vi jobbar? -Musik. Är vi latinos eller tyskar?
Snyggt fordon. Är det en Harley?
Retas inte nu.
Bogotá, hur många ton har vi smält?
Fyrtiotre och ett halvt.
Vi måste öka takten. Jag vill ha på ugnarna.
Tvåtimmarsskift för att hämta tackorna som är kvar.
Hämta lite prover åt mig.
Då ska vi se.
Öka gastrycket med två kilopascal.
Diametern är lite stor.
Jag vill se er jobba som vanligt, med rytm och glädje.
Vad är det?
Vad menar du?
Inget.
Jag måste säga det där om stången igen.
När jag sa det...
...flörtade du med mig. Men nu...
...är det som om jag har tyfus.
Jag vill inte utnyttja dig. Du är sjuk.
Visst.
Okej. Vi väntar tills jag mår bättre.
Tills vi kommer härifrån och hittar min pappa,
du ber om min hand...
Säg till om lågan har slocknat.
Vad var det för kyss?
Hjälp mig upp.
Bättre här.
Ja.
-Är du okej? -Ja, är du?
-Ja. -Bogotá, Nairobi.
-Var är ni? -Varuhissen, vi är okej.
Var är Denver och Rio?
5 MINUTER TIDIGARE
-Biblioteket klart. -Uppfattat.
Det du sa om Maseratin...
-Vad är det med det? -Jag vill säga en sak.
Nu? Vad vill du?
Tokyo må vara en Maserati, men du hänger på bakom.
Som burkar på en bröllopsbil.
Ja.
Rio.
Kontoret.
Gå.
Gillar du henne?
-Vad pratar du om? -Den jävla Maseratin.
Om du vill ta en tur så är hon din.
Hör du skiten som kommer ur din mun?
Hon känner, tänker och bestämmer.
Och hon är väldigt förstörd över uppbrottet.
En sak till. Man respekterar en väns flickvän.
-Ex-flickvän. -Samma sak.
Ex eller inte, en väns flickvän är som en radioaktiv stad.
Marken är fortfarande förorenad 20 000 år senare.
Man gör det inte, inte ens med exets tillåtelse.
-Det är dumt. -Nej, det är etik.
Den mest heliga sorten.
Vad gjorde du på soffan med Stockholm?
Vi pratade.
Barfota? Kom igen.
Barfota. Vad spelar det för roll?
Det spelar roll, Rio.
Jag tar inte av skorna när jag pratar med Lissabon.
Det vore konstigt. Jag skulle känna mig obekväm.
Det är Professorns revir.
Där är din pojkvän. Vill du inte säga nåt?
Rio! Eller hur?
Rio! Denver!
Hjälp mig, snälla!
Jag är fast! Vänner från gänget!
Hjälp!
Så funkar 70 centimeter armerad betong.
Det är som att skrika i en ubåt på havets botten.
Tredje kortet:
blodspillan.
Jag ska ut en stund.
Jag berättade att jag har PTSD.
Jag stal inte din flickvän. Jag blir lugn av att prata med henne.
-Att prata med Stockholm lugnar dig? -Ja.
Hon är smart, trevlig och lyssnar.
Hon har empati. Man kan berätta vad som helst.
Du kan berätta för mig, men du vill inte.
Jag har inte kunnat sova.
Jag drömde mardrömmar, fick ångest,
hjärtklappning, attacker.
Jag har bara kunnat sova när hon var med mig.
Förstår du vad jag menar?
Du ligger med henne och säger det till mig.
Jag har inte legat med henne.
Hon höll mig bara sällskap.
Är du min vän eller inte?
Det är klart jag är.
Det verkar inte så.
Herrejävlar!
Din hjälm! Din väst! Vi måste få tryck på den!
Kom igen, Denver!
-Bogotá, Nairobi, var är ni? -Varuhissen.
Vi är okej. Var är Denver och Rio?
Denver, Rio.
-Denver, Rio! -Jag går dit.
Nej, du stannar hos gisslan.
Kom igen, Helsingfors.
Försiktigt, den jäveln är här nånstans.
Bogotá, det var i hissen på första våningen.
Uppfattat.
Han kan vara nära. Vi stannar här.
Kom igen, tjockis.
Lugn, vi är här!
-Upp med dig. -Denver.
Är du okej?
Ner!
Din jävel!
Vi blir beskjutna!
Första våningen, hiss, förstärkning, nu!
Gå.
Tredje gången gillt, din byracka.
Undertexter: Sarah Wallin Bååth