PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Gandía byl zvíře.
Potom, co ublížil dvěma kořistem, mohl zase zalézt do doupěte,
ale takovou povahu on neměl.
Byl to predátor.
A nepřestal, dokud neroztrhal celé stádo.
Nairobi.
Kurva!
Rio, Denvere, pojďte se mnou. Hned.
Vede to dolů do koupelny.
Denvere! Proplazíš se tím?
- Jasně. - Jdu s ním.
Oddělejte tu zasranou svini.
Jdeme.
Stát, nebo ji zabiju!
- Všichni stát! - Kam tě střelil?
Do ruky.
Další dostane do hlavy!
Veselé Vánoce!
Proč Veselé Vánoce?
Je to trochu jako Štědrý večer, ne?
Nosíme na stůl...
za chvíli přijede rodina...
Rodina? Je to podpůrný oddíl: Manila, slévači...
- Ale je dobré se navzájem poznat. - Jasně.
Jsou takoví bratranci přes koleno.
Víš, proč jdu do další loupeže?
Protože než jsi nás roztrousil po celém světě,
tahle parta byla to nejpodobnější rodině,
co jsem kdy měla.
Nikdy jsem neměla Vánoce jako v reklamách,
s babičkami, cukrovím a tak.
- S Axelovým otcem jste neslavili? - Ne.
Víš, já...
Už jsem to vzdala…
mít rodinu. Úplně.
Ale teď si myslím, že to jde i jinak.
Moc bych chtěla být matkou.
Dělat to jinak než předtím, mít spoustu dětí
a psa a tak.
To, co říkáš, je moc krásné, Nairobi.
Byl bys...?
Byl bys otcem mého dítěte?
- Hele. - Prosím?
Genetická kombinace je velmi důležitá.
Vidím tě, když učíš,
a říkám si...
Tenhle muž je skvělý.
Je čestný.
Citlivý. Fešák.
A zásadový.
Věřím v to, co chceš ty.
To mi velmi lichotí.
To, že jsem čestný…
Záleží na úhlu pohledu. Ale…
žádáš ode mě nemožné.
Nemožné je vyloupit Národní banku.
Nechci, abys dělal tátu, pokud nechceš.
Žádám tě jen o dar,
abych mohla dělat věci jinak.
- Žádné závazky. - Nairobi.
Podívej, přepadení Královské mincovny jsem naplánoval
na památku svého otce.
Tohle jsem věnoval bratrovi.
Nejsem ten typ, co mu vadí závazky.
Nikdy bych nepřestal myslet na to,
že mám někde na světě dítě.
- Dobře. - Promiň.
To tys založil tuhle rodinu, tys nás naučil
udělat jeden pro druhého cokoli.
Ale to, co žádáš…
To, co žádám, je úplně stejné.
Protože v rodině se lidé neptají a pomohou.
Protože na tom závisí tvé štěstí nebo život.
Máš svůj plán, já vím.
Já mám taky jeden.
Tys mě naučil, že si pomáháme.
Takoví my jsme.
Ágato.
Já tě žádal o složitější věci.
Trochu jo, ano.
A…
já šla do jámy lvové bez otázek.
Já vím. Žádal jsem tě o velmi riskantní věci.
Velmi.
Mnohem riskantnější než tohle.
To znamená ano?
To znamená ano.
Panebože!
Pojď sem.
Děkuju.
Přísahám, že toho nikdy nebudeš litovat.
Najdeme nejlepší kliniku na světě.
Nebo jestli chceš přirozenou cestou...
- Přirozená cesta je naprosto vyloučena. - Fajn.
- Necháme to na profesionálech. - Dobře.
A až skončí loupež.
Dobře.
To bude úžasné.
Vedeš si skvěle, kříženko.
Vypadáš jako Kristus.
Co ruka? Bolí to moc?
Jsem nadopovaná morfiem.
Našli jste Tokio?
Pořád ji má v úkrytu.
Děláme velký hluk.
Zujeme si boty.
Co to bylo?
Ne.
Sakra.
Utíkej!
Rio, Denvere, žijete?
Jsme ukrytí.
Není cesty ven.
Kdo říká, že chci utéct, ty pidlookej teplouši?
Všechna zábava je tady.
Kolik ti zbývá zásobníků, vojáčku?
Proč nepřijdeš sem a nespočítáš si je?
Přineste vrtáky a vyvrtejte díry do zdi.
Za každou díru udělám další do tebe.
Neublíží mi.
Když mě zabije, zabijete vy jeho. On to ví.
Palermo, má pravdu. Máme šanci.
Bude do ní dál střílet. Moc riskantní.
Gandío!
Víš, co je sranda?
Nakonec tě zabijou dva teplouši.
Co je horší? Když tě zabije Srb, nebo jednooký Argentinec?
Helsinki, slib mi, že tu svini zabiješ.
Slibuju, Nairobi. Přísahám.
Co řeknou tví kámoši ve střeleckém klubu, Gandío?
Nakonec tě zabije chlupatej teplouš.
Nairobi, šetři síly.
Znervózňujete mi rukojmí. A já ji chci klidnou.
Takže si zazpíváme.
Chci slyšet všechny, ať vím, kde jste.
A za každého, koho neuslyším, vystřelím.
Viď, Nairobi? No tak, začni.
Znáš „Pán zastavil se na břehu“?
Přestaň do mě kopat, kurva!
Zpívej!
Zpívej.
Pán.
Zastavil se na břehu.
No tak!
Hledal lidi
ochotné
jít za ním.
Řekl jsem, ať zpíváte! Kdo ji nezná, zpívá „la la“!
Aby se stali
rybáři duší.
Můj Pane.
Dnes i na mne se díváš.
Neslyším sbor!
Svoji loďku
na břehu zanechávám.
Spolu s Tebou.
Nový začít chci lov.
Ta píseň měla pohřební nádech.
Nádech pohřbu nás všech.
Realita nám uštědřila pohlavek,
který Profesora vyburcoval.
Jsme na lopatkách.
Nairobi je TKO.
Tokio je TKO.
Lisabon je TKO.
Profesore.
Nepřemýšlím jasně. Mám příliš mnoho citových pout.
Měl jsem partu lidí se jmény měst, a teď…
bych mohl mít dítě ne s jednou, ale se dvěma z nich.
Míchání práce a osobního života nefunguje.
Tokio je v úkrytu.
A přesně tam
se chce Gandía
dostat.
Musíme úkryt najít a uzavřít.
Kam bys umístil úkryt?
Někam, kde je potřeba ochrana. Blízko zlata.
Ne.
Úkryty slouží k ochraně životů, ne zlata.
Čí život je v bance nejcennější?
- Guvernérův. - Přesně tak.
Musí to být blízko jeho kanceláře.
Ale proč to není na plánu?
- Možná renovovali. - Ne.
Palermo, neodpovídej.
Úkryt je za guvernérovou toaletou.
Není v oficiálních plánech.
Museli zfalšovat měření, ale věř mi.
Jsem si jistý.
Zpívají kostelní písně.
To je špatné znamení, co?
Takové výstřednosti jsou pro tyhle lidi denní chléb.
Ale ty výstřely předtím…
Ty by mohly znamenat, že je parta v průšvihu, že, guvernére?
Jak to můžete vědět?
Já nevím. Ten křik, granáty…
A navíc ten chlap, co nás hlídá…
Nemám tušení, kdo to je, ale do té party mi nesedí.
Měli bychom využít situace
a překlopit váhy v náš prospěch.
I malý výpad by pro nás mohl znamenat vítězství.
Když dovolíte, guvernére,
myslím, že ten malý výpad je naše povinnost. Vaše a moje.
My musíme všechny tyhle lidi zachránit.
Naše povinnost
je zůstat v klidu a čekat.
Ticho tam! Jestli ještě ceknete, začnu střílet.
Nerad s vámi nesouhlasím, guvernére,
ale je to vaše zodpovědnost.
Vy jste guvernér Španělské národní banky.
Je to vaše lidská zodpovědnost, sakra.
Rozhodujte a postavte se k problémům čelem.
Jak vždycky říkám…
Někdy je lepší vstát a umřít vestoje,
než žít celý život na kolenou.
- Chcete vědět, co si myslím já? - Ano.
Že jste šašek.
Ohrožujete nás svými procházkami
a svými potrhlými povídačkami.
Nechte nás být.
Jestli chcete umřít vestoje,
vstaňte a udělejte to.
Granáty, střelba…
To vše za šest minut.
A ty jsi tak klidný. Co mi uniklo, Tamayo?
- Vím to samé, co ty, Alicio. - Lžeš.
- Co se to uvnitř děje? - Říkám, že nevím.
Proč nezasahujeme?
Když slyšíme střelbu, podle protokolu musíme hned zasáhnout.
Je to Gandía,
- šéf ochranky. - Kruci.
Je volný, ozbrojený a jedná z vlastní vůle.
Počkat. Vy jste s ním mluvil?
Dal jste mu zelenou, aby vedl válku a všechny zabil?
Oficiálně jsem mu nařídil, aby to nedělal.
Říkal, že na to kašle a že se bude bránit.
A jestli se chce bránit, nemůžu ho zastavit.
Jsi odpad, Tamayo.
Navenek jsi svatý,
bojíš se o svůj obraz v očích veřejnosti,
držíš nesmyslné příměří,
a mezitím tam pošleš maniaka dělat špinavou práci.
Jestli to vyjde, slízneš smetanu. A jestli ne,
řekneš, že to byl vyšinutý magor.
Tvou špinavou práci vždycky děláme my magoři.
Hele, tobě snad vadí, že Gandía vede partyzánskou válku?
Nebo že je sabotuje, zraní nebo zabije?
Nevadí, viď?
Tak o tom raději pomlč.
Přemýšlíte, Profesore?
Ano, přemýšlím.
- O čem? - Kdy jsme poprvé ztratili kontrolu?
Když nevylezl s krabicemi Gandía, ale Denver.
- A podruhé? - Mám problém.
Když Lisabon nedokázala vylézt na strom.
Ty dvě chyby nás položily na lopatky.
Musíme se vrátit...
a změnit to.
Musím cvičit, abych probudil mozek.
Palermo.
Vydržte, slyšíš mě?
Vydržte.
Do hajzlu!
Pane Arturo.
Mám něco, co by vám mohlo pomoct.
Co?
- Telefon. - Schovejte to.
To je Nairobin. Ten, co poslala policie.
Našla jsem ho při úklidu.
Vy už budete vědět, co s ním.
Co se to tam vzadu kurva děje?
Jestli někdo hlesne, postřílím vás.
Pane, potřebuju na záchod. Hned.
Teď není čas.
Nikdo nikam nepůjde, tak se posaď a klídek.
Až po tobě.
- Děkuju. - Není zač.
Co se děje, Danieli? Jedla jsem...
Žádný Daniel. Tady jsem Denver.
Ano? Denver.
Promiň, ještě si na tu novou identitu zvykám.
No, víš…
Je pár věcí...
které bych chtěl pochopit, a není to pro mě snadné.
Ptej se. Jsem pořád stejná.
No, úplně stejná nejsi. Teď máš prsa.
- No... - Jo, máš prsa.
- Ano, mám prsa. - Jsi žena, to chápu.
A jsi taky gay? Nebo jak to funguje?
Takže tobě jde o to,
jestli se mi líbí muži, nebo ženy?
Ano.
Upřímně, mám ráda muže.
Moc se mi líbí.
Ale pozor, nelíbí se mi každý chlap.
Líbí se mi siláci, víš? Ti, co chodí do posilovny.
Drsňáci, ale taky trochu sečtělí, aby mě něco naučili.
Mám ráda ten typ, co kouká na fotbal. Ale ne burany, jasné?
Rozvalené, s pivem v ruce
a rukou v rozkroku.
Jasně, chápu. Je to jasné.
Ale…
Vždycky jsi byla na chlapy?
Nebo je to tím, že ses stala ženou?
Tak zaprvé:
Vždycky jsem byla žena.
Ne.
Nebyla.
Dělali jsme spolu loupeže a nebyla jsi žena.
Co dělá žena při loupeži? Škrábe a tahá za vlasy?
Nejsem neandrtálec.
Jde o to, že ženu prostě poznáš.
Do té loupeže jsem šel s Juanitem, ne se ženou.
Možná se to, že jsi žena...
stalo až později.
Něco ti řeknu.
Když s tebou Juanito dodělal tu loupež
a vrátil se domů do svého pokoje,
pustil si hudbu,
ubalil jointa
a namaloval si rty fantastickou rudou rtěnkou.
Červenou jako Ferrari.
Vzal si toho jointa
a lehl si do postele.
A tam, v tu chvíli,
úplně sama, uvolněná a nádherná…
tehdy jsem byla sama sebou.
Vždycky jsi byla žena?
Vždycky.
A já si toho nevšiml?
Víš, kdo mě v té době děsně rajcoval?
- No jistě. - Vážně?
Jasně, David Beckham. Pořád jsi o něm mluvila.
Beckham mě bral taky, ale to není on.
Ty. Hrozně jsi mě vzrušoval.
Ne, já tě nevzrušoval.
- Říkám ti, že jsem tě milovala. - O lásce se nežertuje.
Přemýšlej. Proč myslíš, že jsem brala tyhle práce?
Abych byla s tebou.
- To myslíš vážně? - Ano.
Na motorce jsem tě osahávala.
Nevšiml sis, ale sahala jsem ti na nohy, na záda...
A mohla jsem se zbláznit z tvé vůně.
Neuvědomuješ si, jak je tohle vážné?
Využívalas mě!
Dělám si srandu, blbečku. Ale když…
Do prdele.
Obejmi mě, no tak!
Promiňte, pane, ale já se počurám.
Nikdo ani hnout! Neuslyším ani špendlík!
Migueli, poslouchej.
Musíme navázat spojení s vnějším světem.
Jasné?
Schovej to.
Na mě číhají. Ty jsi v pohodě.
- Co tady děláš? - Co to kurva je?
Co se děje? Kde je Denver?
- Je oukej. - Kdo je tam?
- Rukojmí. - Hned ji odveď, Matíasi.
- Běž. - Hovno, zůstanu tady.
Dej mi pistoli.
Proto tu nejsi, Manilo. Běž pryč.
Pěkně jsi to posral! Dej mi pistoli.
Vypadni, hned.
Jdeme, sakra.
Hlavně klid.
Odteď budeme my dva páteří odporu.
Mám z toho sucho v ústech.
Denvere.
Maximálně čtyři vteřiny.
Jeden půjde dopředu, druhý kryje.
Zachráníme Nairobi.
Řekni, co chceš, Gandío. Pojďme vyjednávat.
Vyjednávat? Hele, vysvětlím ti situaci.
První možnost:
Vyjdu odtud s pistolí u Nairobiny hlavy.
Vy zůstanete u pravé stěny chodby.
Nechám ji jít a nikdo nezemře.
Je to dobrá dohoda pro obě strany. Nula nula. Remíza.
Druhá možnost:
Nepůjdu já ven, ale vy dovnitř.
A já ustřelím Nairobi hlavu.
Vy budete střílet.
Ale i tak budu mít ještě volnou ruku
a přísahám Bohu, že vás s sebou vezmu víc.
Chybí třetí možnost, zlato: Vyjdeš na kolenou neozbrojený,
vzdáš se a vydáš Nairobi.
Taky remíza. Co ty na to?
Já si nekleknu ani před Bohem Všemohoucím.
Dávám vám minutu. Pak začnu střílet.
Možná vyhraju šest nula.
To je hajzl.
Gandío, zlato, na to bys neměl.
Jsi blbec.
Minule jsme tě s kamarádkou
pěkně oblafly.
Sklapni.
Tokio tě tím trikem s vodou úplně vykolejila.
Nairobi, sklapni.
Dostal jsi klikou rovnou do obličeje
a zůstal jsi bez sebe.
Proč to dělá?
Kde máš teď ty svoje chlapácký koule?
- Takový nešika. - Chce zachránit Tokio.
Jsi budižkničemu.
Ví, že když ji zabije, zabijeme jeho.
Na tohle jsi čekal celý život, že jo?
S těmi svými cvičenými vojáčky.
A přijdou dvě holky a takhle tě dostanou.
Mám tě zastřelit?
Překvap mě.
Mám ti narvat kulku do zadku?
Musíme ji hned dostat ven.
Když ho pustíme ven,
bude si dělat, co bude chtít. Nevěřím mu ani slovo.
- Musíme vydržet. - Co chceš sakra vydržet?
Tohle je tvoje vina.
Tys toho řezníka osvobodil.
Musíme ji dostat ven.
Všichni souhlasí?
Dobře, Gandío.
Necháme tě odejít.
Dobře.
Uděláme to takhle:
Celou dobu na Nairobi uvidíte.
Bude mít u hlavy moji pistoli. Vyjdeme ven,
až mi potvrdí, že jste všichni u té zdi napravo.
Napřed ti dva spratci tam nahoře!
Slyšeli jste to? Musíte sem dolů.
Dobře.
Předtím ses mě ptala, jestli se mému muži hnusilo se mnou spát,
a já neodpověděla.
Ne.
Nehnusilo se mu to.
Protože tehdy jsem nebyla mrcha.
Ale teď už jsem.
A ano, spali jsme spolu.
Všude.
Měli jsme velmi kreativní sex.
Hádám, že vy s Profesorem jste spíš ti, co to dělají jednou za 30 dní.
Na misionáře.
I když jste miliardáři.
Ten jed, co máš v sobě, tě stravuje, Alicio.
Vidím ti to na obličeji.
Co mám s obličejem?
Jsi karikatura sebe sama, mluvíš jen o sexu. Co se děje?
Jsou to hormony? Stáhni si nějakou aplikaci.
Jsou tisíce úchyláků, co chtějí šukat těhotné ženské.
Já radši člověka nejdřív poznám.
Nechodím s prvním hipsterem, co jde okolo,
dá mi svoje číslo a řekne mi:
„Hej, krásko, co zajít do mého sklepa
ochutnat můj cider? Je vynikající.“
Víš, co ti je?
Ne, povídej.
Když ti spadne maska, rozpadneš se.
Hrozí ti kolaps. A já to chápu.
Já nejsem ta s maskou.
Předtím jsme měli dohodu.
Držela jsi telefon
a vycouvala jsi.
Co se stalo?
Přiměla jsem tě ztrácet čas výslechem.
Předstírala jsem, že mě pomalu rozkládáš
a že se nakonec poddám.
Mezitím Profesor obešel váš kordon a utekl.
Říká se tomu „taktika odvedení pozornosti“.
A zabrala.
Víš, co si myslím?
Že to tvůj pastýř nějak stihl.
Zjistím to.
No tak.
- Mysli. - Nebyli jsme ve Španělsku.
Slyšel jsem svolávání k modlitbě.
Mysli, to zvládneš.
Poleť se mnou.
Shakire.
Shakire, slyšíš mě?
Ano, u telefonu Shakir, Profesore.
Musíš vystopovat Riův let do Španělska.
Je to Beechcraft Air King 250 španělského letectva.
Letadlo přistálo 4. dubna v 16:30.
Zkontroluj všechny navigační satelity.
Potřebuju, abys našel přesné místo odletu.
Je nabitý?
- Ano. - A má signál?
Ano, pane.
Dobře, jdi do historie volání.
Migueli, musíš si zachovat chladnou hlavu, ano?
Vůbec tě nepodezřívají.
- Ano, ale potí se mi prsty. - Buď v klidu.
Je tam hovor ze skrytého čísla.
Jdi do kontaktů.
Je tu číslo.
Zavolej tam.
Snad to nikdo nezvedne.
To je Nairobin telefon.
- Co děláš? - Nic neřeknu.
- Kurva. - Zavěsili.
Nechávám tam otisky. Nebudu volat policii.
Poslouchej.
Musíš jen nechat ten hovor spojený
a vést normální konverzaci mezi rukojmími.
Budou vědět, co dělat.
Rozumíš?
Volají zas.
- Mluv. - No...
jsme tady,
v knihovně.
Všichni rukojmí.
Hlídá nás jeden z party, chlap jménem Matías.
- Zvyš hlasitost. - To bude Arturo Román.
V hale nikdo není. Viď, Migueli?
Nikdo.
Nemám hlas, pane.
A protože Gandía je volný,
je vhodná chvíle, aby se sem vloupala policie.
Protože, opakuji, v hale nikdo není.
Navíc jsou zdecimovaní. Střílelo se, zněly tu granáty,
křik, kostelní zpěvy... Viď, Migueli?
Přesně tak.
Pardon.
Musíme dovnitř.
Prezident nechce obrněné dodávky.
Všichni se dívají jinam.
Přistihneme je nepřipravené.
To nemůžu.
Co to tam kurva děláte?
To ten kluk. Je moc nervózní. Nezvládl to.
Chudáček, modlil se.
Asi... Co já vím.
Pojď se mnou.
Zůstaneš tady, v tichosti a blízko mě.
Chci vidět tvoje ruce.
Pohneš s nimi, a zastřelím tě.
Pohni se o centimetr, a zastřelím tě.
Řekni slovo…
- A zastřelíš mě. - Přesně tak.
- Nevím, jestli tě nezastřelit stejně. - Ale...
Nezlob.
Suárezi! Připravte zásahovou jednotku.
Jdeme dovnitř přes halu.
Zavolej Gandíovi do úkrytu, ať o tom ví.
Díky bohu. Konečně ukazuješ, že máš koule.
Profesore.
Ten Beechcraft Air King 250,
co přivezl Ria do Španělska, odletěl v 15:03 z Alžírska,
z města jménem Timimoun.
To je v pohoří Atlas.
Dobře.
Pár minut předtím ho dovezli přímo ke schůdkům letadla.
Najděte to auto.
Je to poušť. Nejsou tam stromy.
Takže prohlédnu obrázky ze satelitu
a zjistím, odkud to auto odjelo.
Použijeme meteorologické satelity.
Výborně.
Jeď do Alžírska. Za čtyři hodiny budeš v Timimounu.
Nemůžu létat se zbraněmi.
Já vím, až dorazíš, dostaneš záložní.
Plán byl vás neopustit.
Plán se právě změnil, Marseille.
Musím spojit ty Srby s Benjamínovým týmem
a jít do útoku.
Udeříme na ně všude, tak rychle a tvrdě,
že ani nebudou vědět, kde je nahoře.
Jak ti je?
Moje stehy...
popraskaly.
Kde je?
Nevím.
Kde je?
Denvere...
Já nevím.
Jsme tady, ty hnusnej sráči.
A ten druhý?
Já jsem tady.
Dobře, začnu Nairobi vystříhávat.
Kříženko.
Chceš něco říct, než začne tanec?
Ne? Dobře…
- Jdeme kalit? - Jdeme.
Nairobi.
Ty spáči.
Máš odvahu, takhle si spát,
když na tebe všichni čekají u stolu.
No tak, vstávej.
Hej.
Co je?
Řekl mi, že jo.
Profesor.
Řekl ano.
- Budeš teta! - Teta!
- Moc ti to přeju. - To se mi zdá.
- Hele. - Co?
Budeš mít malého génia.
Ano, a pojmenujeme ho…
Jak?
Ibiza.
Páni, to se mi líbí. Ibiza.
Moc se mi to líbí.
Pojmenuješ ho Ibiza
a určitě si s ním užiješ jen spoustu zábavy.
Ty jo, bude nejoblíbenější ze třídy.
Ale je to jméno ostrova, ne města.
Víš, jaké další pravidlo porušíme?
Že se nebudeme vídat.
Budeš jeho teta.
Hele, víš co?
Budeš jeho kmotra.
Ano, zlato.
- Já se na to těším! - Já taky.
Já taky.
Nemůžu tomu uvěřit.
Co?
- Tak Ibiza, jo? - Jasně.
Už žádné Vánoce o samotě s Helsinkim,
co nezná jedinou posranou koledu.
Odteď budu Vánoce trávit s rodinou.
- Co se děje? - Co tu děláte?
Párty pro svobodnou matku.
Ty jsi těhotná?
Ano! Ne, až po loupeži.
Nevím, že máš přítele.
Já taky ne.
- Co? - Je to kamarád s benefity.
Víš, jak se to bude jmenovat?
Ibiza!
Kříženko.
Chci vás čelem ke zdi. Dejte dolů zbraně.
Řekl bych vám, abyste je zahodili,
ale znám se. Vidět vás neozbrojené,
nechal bych se unést.
Prokážeme si vzájemný respekt.
Dejte je dolů.
No tak.
Mířím jí na hlavu.
Mám neprůstřelnou vestu, ona je svázaná.
Takže mě nedostanete.
Pojď, jdeme.
Dej tu zbraň dolů, ty debile!
Neslyšel jsi mě?
To je ono.
Pomalu.
Zatančíme si?
Pojďme si zatančit.
Ty mi padáš, drahá.
Pardon.
Podívej se na tlusťocha. Ahoj.
To stačí.
Už ji pusť.
Jen klid.
Klid.
Nechám ji jít. Klid.
Nechám ji jít.
Jdeme na to.
To je ono.
Kříženko.
Říkal jsem ti, že tě zabiju.
Ne!
Překlad titulků: Anna Perglerová