A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Gandía egy igazi állat volt.
Menekülőre foghatta volna, miután megsebesített két áldozatot,
de nem ilyen volt a természete.
Ragadozó volt.
És addig nem tágított, míg nem végzett az egész nyájjal.
Nairobi.
Bassza meg!
Rio, Denver, gyertek velem, most!
Ez a lenti mosdókhoz vezet.
Elég jól vagy hozzá, hogy bemássz?
- Igen. - Vele megyek.
Nyírjátok ki azt a szemetet!
Menjünk!
Ha megmozdultok, megölöm!
- Maradjatok nyugton! - Hol lőtt meg?
A kezemen.
A következő a fejébe megy!
Boldog karácsonyt!
Miért karácsony?
Kicsit olyan ez, mint a karácsony, nem?
Feldíszítjük az asztalt,
mindjárt érkezik a család...
Család? A segítők jönnek: Manila, az öntőmunkások...
- De jó, hogy megismeritek egymást. - Hogyne!
Ők a távoli unokatestvérek.
Tudod, miért jöttem vissza rabolni?
Mert mielőtt szétszórtál minket a világban,
nekem ez a banda volt a családom az igazi helyett.
Sosem volt nálunk olyan karácsony, mint a reklámokban
a nagymamával, a turrónnal meg a többi cuccal.
- Axel apjával nem ünnepel... - Nem.
Tudod, én...
már teljesen feladtam,
hogy legyen egyszer családom. Teljesen.
De most azt gondolom, máshogy is meg lehet ezt oldani.
Nagyon szeretnék anya lenni.
Másképp csinálnám, és lenne egy csomó gyerekem,
kutyám, meg minden.
Ez mind nagyon szép, amit mondasz, Nairobi.
Lennél...
Lennél a gyerekem apja?
- Nézd... - Tessék?
A genetikai kombináció nagyon fontos.
Mikor látlak az órán,
arra gondolok:
„Milyen zseniális férfi!
Olyan becsületes.
Olyan érzékeny, olyan jóképű!
És vannak elvei.”
Én hiszek a tervedben.
Ez roppant hízelgő tőled.
Ami a becsületet illeti... Végül is nézőpont kérdése. De...
lehetetlen, amit kérsz.
Miért? Lehetetlen a jegybank kirablása.
Nem kell apaként viselkedned, ha nem akarsz.
Csak egy kis adományt kérek, hogy másképp csinálhassam a dolgokat.
- Kötelezettségek nélkül. - Nairobi.
A pénzverde kirablását
apám emlékére szerveztem.
Ezt a bátyám emlékére szerveztem.
Nem tudom elvágni a kötelékeket.
Folyton az járna a fejemben,
hogy van egy gyerekem valahol a világban.
- Értem. - Sajnálom.
Te hoztad létre ezt a családot, és te tanítottad meg,
hogy bármire hajlandónak kell lennünk egymásért.
De amit te kérsz...
Amit most kérek, az ugyanolyan.
A családtagok kérdés nélkül segítenek egymásnak.
Mert boldoggá tesz. Mert az életed függ tőle.
Neked megvan a terved.
De nekem is van tervem.
Arra tanítottál, hogy segítünk egymásnak.
Mi ilyenek vagyunk.
Ágata.
- Én ennél durvábbakat is kértem tőled. - Egy picit, igen.
És...
én bementem az oroszlán barlangjába.
Tudom. Nagyon kockázatos dolgokat kértem tőled.
Tényleg nagyon.
Kockázatosabbakat, mint amit kérsz.
Ez igent jelent?
Ez tényleg igent jelent.
Úristen!
Gyere ide!
Köszönöm.
Esküszöm, hogy sosem fogod megbánni.
Megkeressük a világ legjobb lombikprogramját.
Vagy csinálhatjuk természetes módon is.
- A természetes mód teljesen kizárt. - Rendben.
- Szakemberekre bízzuk, jó? - Rendben.
És csak a rablás után.
Rendben.
Ez valami óriási lesz!
Remekül csinálod, korcs.
Úgy nézel ki, mint Krisztus.
Hogy van a kezed, fáj?
Tele vagyok nyomva morfiummal.
- Megtaláltátok Tokiót? - Még mindig a pánikszobában tartja.
Túl zajosak vagyunk.
Vegyük le a csizmákat!
Mi volt ez?
Nem.
Bassza meg!
Futás!
Rio, jól vagytok?
Fedezékben vagyunk.
Nincs kiutad.
Ki mondta, hogy el akarok menekülni, te félszemű buzi?
Kurva jól szórakozunk itt.
Hány tárad maradt, kiskatona?
Miért nem jössz be, és számolod meg?
Hozzátok a fúrókat, és fúrjatok lyukakat a falba!
Minden lyuk után lövök beléd még egyet.
Nem fog bántani.
Ha megöl, ti megölitek őt. Ezt ő is tudja.
Igaza van. Itt a lehetőség.
Tovább fogja lőni. Ez túl kockázatos.
Gandía!
Tudod, mit?
Végül két buzi fog végezni veled.
Melyik lenne rosszabb?
Ha a félszemű argentin öl meg, vagy ha a szerb?
Ígérd meg, hogy megölöd ezt a rohadékot!
Megígérem, Nairobi. Esküszöm.
Mit szólnak majd a haverjaid a lövészklubban, Gandía?
Végül egy medvebocs fog végezni veled.
Tartalékold az erődet!
Felidegelitek a túszomat. Azt akarom, hogy nyugodt legyen.
Ezért énekelni fogunk.
Mindenkit halljak, hogy tudjam, hol vagytok!
Ahányat nem hallok énekelni, annyit lövök belé.
Ugye, Nairobi? Gyerünk, te kezded!
Ismered a „Bárka Dalt”?
Hagyd abba a rugdosást, a kurva anyádat!
Énekelj!
Te
Eljöttél a tengerpartra
Gyerünk!
Nem kerested
A bölcseket
Sem a gazdagokat
Azt mondtam, énekeljetek! Aki nem ismeri, az hümmögje!
Csak azt kéred
Hogy kövesselek
Ó, Uram
Tekinteted rám vetül
Nem hallom a kórust!
Otthagytam bárkámat
A parton
Véled az oldalamon
Új tengert keresek
Az ének egy temetésre emlékeztetett.
A mi temetésünkre.
A valóság hideg zuhanyként érte a Professzort, amitől magához tért.
Rosszul áll a szénánk.
Nairobi, technikai KO.
Tokió, technikai KO.
Lisszabon, technikai KO.
Professzor.
Nem tudok tisztán gondolkodni. Túl sok az érzelmi kötelék.
Régebben volt egy városnevekkel teli bandám,
most pedig lehet, hogy gyerekem lesz nem egy, hanem két bandataggal.
Nem lehet a munkát a magánélettel keverni.
Tokió a pánikszobában van.
És Gandía
pont oda akar visszatérni.
Találjuk meg és torlaszoljuk el a szobát!
Hová tennél egy pánikszobát?
Olyan helyre, amit meg kell védeni.
- Ahol az arany van. - Nem.
Itt életmentésről van szó, nem az aranyról.
Kinek az élete a legfontosabb?
- A kormányzóé. - Pontosan.
A kormányzó irodájához közel lesz.
De miért nem szerepel a tervrajzon?
- Talán felújították. - Nem.
Palermo, ne válaszolj!
A pánikszoba a kormányzó mosdója mögött van.
Nincs rajta a hivatalos tervrajzon.
Meghamisíthatták a méretarányokat, de bízz bennem! Biztos vagyok benne.
Egyházi énekeket kántálnak.
Ez nem lehet jó jel, ugye?
Ezeknél az ilyen furcsaságok mindennapinak számítanak.
De azok a lövések az előbb...
annak a jele lehet, hogy a banda kutyaszorítóba került, ugye?
Miből gondolja?
Nem is tudom. A kiabálás, a gránátok...
És ez a fazon, aki itt őrködik...
Nem tudom, ki a fasz ez, de kétlem, hogy a bandához tartozna.
Ki kellene használnunk a helyzetet,
és előnyt szerezni.
Csak egy kis löket kell, és akár győzhetünk is.
Engedélyével, kormányzó úr,
ez a kis löket a kettőnk felelőssége. Az öné és az enyém.
Nekünk kell megmentenünk ezeket az embereket.
A mi dolgunk az,
hogy csendben várjunk.
Csendet! Ha akár egy sóhajt is meghallok, lőni kezdek!
Sajnos ellent kell mondanom, kormányzó úr,
mert ez az ön felelőssége.
Ön a spanyol jegybank kormányzója.
Az ön felelőssége, mint férfi, basszus!
Döntsön, és nézzen szembe a problémákkal!
És ahogy mondani szoktam,
néha jobb felállni és állva meghalni,
semmint térden állva leélni egy életet.
- Elmondjam, mit gondolok? - Kérem!
Maga egy bohóc.
Mindnyájunkat veszélybe sodor a kis sétáival
meg a csodaszer-árus dumájával.
Hagyjon minket békén!
Ha állva akar meghalni,
akkor álljon fel, és csinálja!
Gránátok, lövöldözés...
Mindez hat perc alatt.
Te meg itt ülsz, nyugiban. Miről maradtam le?
- Én is csak azt tudom, amit te. - Hazugság.
- Mi folyik odabent? - Mondom, hogy nem tudom.
Miért nem avatkozunk be?
Ha lövéseket hallunk, azonnal be kell avatkoznunk.
Gandía az,
- a biztonsági vezető. - A francba!
Kiszabadult, fegyvere van és önszántából cselekszik.
Egy pillanat, beszélt vele?
Engedélyt adott neki, hogy mindenkit megöljön?
Parancsba adtam, hogy ne tegye.
Azt mondta, leszarja, és hogy önvédelemből teszi.
Ha védekezni akar, én nem állíthatom meg.
Mekkora egy szemét vagy!
Idekint te vagy a szent.
Aggódsz, hogy jó színben tűnj fel a nyilvánosság előtt,
tartod a fegyverszünetet,
de a piszkos munkát egy eszelőssel végezteted el.
Ha jól sül el, learatod a babérokat. Ha rosszul, akkor meg:
„Én megmondtam, hogy a pasi őrült.”
Mindig mi, őrültek végezzük a piszkos munkát.
Tényleg zavarna, ha Gandía gerillaháborút szítana odabent?
Vagy ha szabotálná, megsebesítené vagy megölné őket?
Ugye, hogy nem?
Akkor be lehet fogni!
Gondolkodik, Professzor?
Igen, gondolkodom.
Min?
Mikor vesztettük el először az irányítást?
Amikor nem Gandía ment ki a piros dobozokkal.
- És másodszor? - Baj van.
Amikor Lisszabon nem tudott felmászni a fára.
Emiatt a két hiba miatt fordultak rosszra a dolgok.
Vissza kell mennünk,
és visszacsinálni ezeket.
Sportolnom kell, hogy beindítsam az agyamat. Palermo.
Tartsatok ki, hallod?
Tartsatok ki!
A kurva életbe!
Arturo úr.
Van itt valami, ami segíthet megadni azt a löketet.
Tessék?
- Egy telefon. - Rejtsd el!
Nairobié. Amit a rendőrség küldött be.
Takarítás közben találtam.
Ön tudja, mit tegyen vele.
Mi a fasz folyik ott hátul?
Ha akár egy sóhajt is hallok, lőni fogok.
Uram, ki kell mennem a vécére. Most.
Most nem alkalmas.
Senki sem megy ki innen, szóval ülj le és nyugi!
Csak utánad.
- Köszönöm. - Szívesen.
Mi a baj, Daniel? Épp ettem...
Nem, nem Daniel. Itt Denver vagyok.
Oké? Denver.
Sajnálom, még nem szoktam meg az új identitásodat.
Ha már itt tartunk,
van itt pár dolog,
amit szeretnék megérteni, és ez nem könnyű nekem.
Kérdezz! Ugyanaz vagyok, aki eddig.
Azért mégsem ugyanaz. Most van cicid.
- Hát... - Igen, van.
- Igen, van cicim. - Te most nő lettél, ezt értem.
Akkor meleg is vagy? Vagy hogy működik ez?
Szóval most az aggaszt, hogy a férfiakat szeretem-e?
Igen.
Őszintén szólva igen, szeretem a férfiakat. Nagyon bejönnek.
Na de nem tetszik akármelyik férfi.
Az erőseket szeretem. Tudod, akik edzőterembe járnak.
A kemény pasikat, de olvassanak is, hogy tanulhassak tőlük.
Szeressenek focimeccset nézni, de olyan macsósan.
Sörrel a kezükben, lábak széttárva, a kezük a micsodájukon....
Oké, felfogtam, világos.
De... mindig is vonzódtál a férfiakhoz?
Vagy a nővé válásod után történt?
Először is, mindig is nő voltam.
Nem.
Ez nem igaz.
Együtt mentünk rabolni, és te nem nő voltál.
- Hogy rabol egy nő? Karmol és hajat tép? - Nem vagyok én ősember.
Én csak azt mondom, hogy egy nő elég feltűnő.
Én a rablásokra Juanitóval jártam, nem egy nővel.
Talán ez a nős dolog
később jött.
Figyelj!
Amikor Juanitóval végeztetek a rablással,
- ő hazament a szobájába. - Igen.
Berakta a kis zenéjét,
tekert egy füves cigit,
majd kirúzsozta a száját egy gyönyörű, piros rúzzsal.
Ferrari-pirossal.
Majd fogta a cigit, és elfeküdt az ágyán.
És ott, abban a pillanatban,
egyedül, a nyugalomban és gyönyörűen...
akkor voltam igazán önmagam.
Egész életedben nő voltál?
Igen.
- És nekem soha nem tűnt fel? - Tudod, kitől gerjedtem be akkoriban?
- Persze, hogy tudom. - Tényleg?
David Beckhamtől. Egész álló nap róla beszéltél.
Persze, Beckhamtől is, de nem rá gondoltam.
Tőled. Teljesen be voltam indulva rád.
Nem, ez nem igaz.
- Szerelmes voltam beléd. - A szerelemmel nem viccelődünk.
Szerinted miért lógtam állandóan veled, és jártam rabolni? Veled akartam lenni.
- Ezt most komolyan mondod? - Igen.
Mindig fogdostalak a motoron.
Neked nem tűnt fel, de megfogtam a lábadat, a hátadat...
- Az illatod őrjítő volt. - Hé, hé...
Nem látod, hogy ez mennyire komoly dolog?
Visszaéltél a helyzettel.
Csak ugratlak, te faszfej! Úgy értem...
A rohadt életbe!
Gyere, ölelj meg!
Sajnálom, de nem tudok tovább várni.
Senki se mozduljon! Egy zizzenést se halljak! Hé!
Miguel, idefigyelj!
Kapcsolatba kell lépnünk a külvilággal.
Menni fog?
Ezt rejtsd el!
Engem figyelnek, de téged nem.
- Mit keresel te itt? - Mi a fasz?
Mi folyik itt? Hol van Denver?
- Jól van. - Ki van ott?
- Egy túsz. - Vidd el innen, Matías!
- Menjünk! - Egy fenét, maradok. Adj egy pisztolyt!
Nem ezért vagy itt, Manila. Tűnés!
Nagy szarban vagytok. A pisztolyt!
És most tűnés innen!
Gyere már, basszus!
Nyugalom!
Mostantól mi ketten alkotjuk az ellenállás gerincét.
Ettől már kiszáradt a szám.
Denver.
Max. négy másodperc.
Egyikőnk előremegy, a másik fedezi. És megmentjük Nairobit.
Mondd, mit akarsz, Gandía! Tárgyaljunk!
Tárgyalni? Megmondom, mi itt a helyzet.
Első opció:
kimegyek, pisztolyt tartva Nairobi fejéhez.
Ti maradtok jobb oldalt, a fal mellett.
Majd elengedtem, és senki sem hal meg.
Mindketten jól járunk. Nulla-nulla. Döntetlen.
Második opció:
nem én megyek ki, hanem ti jöttök be.
Én kiloccsantom Nairobi agyát.
Ti pedig lelőttök.
De még így is maradna egy szabad kezem,
és Istenre esküszöm, hogy még legalább egyet eltalálnék.
Elfelejtetted a harmadik opciót: kijössz térden csúszva,
megadod magad, és átadod Nairobit. Ez is döntetlen. Mit gondolsz?
Még az atyaúristen előtt sem térdelek le.
Egy percet kaptok. Utána elkezdem a lövöldözést.
A végén nyerek hat-nullára.
Mekkora egy barom!
Gandía, drágám, te erre nem lennél képes.
Egy idióta vagy.
A minap jöttünk a barátnőmmel,
- és túljártunk az eszeden. - Pofa be!
Bedőltél Tokió hülye vizes trükkjének...
Nairobi, fogd be!
Benyaltad a kilincset, és totál kidőltél.
Miért csinálja ezt?
Hol marad most a tökös, spanyol macsó?
- Béna! - Meg akarja menteni Tokiót.
Te semmirekellő barom!
Tudja, hogy ha megöli, mi megöljük őt.
Egész életedben erre a pillanatra vártál, igaz?
A kis képzett katonáiddal.
Erre jött két csaj, és túljárt az eszeden.
Most lőjelek le?
Lepj meg!
Repítsek egy golyót a seggedbe?
Azonnal ki kell hoznunk.
Ha kiengedjük,
ez azt csinál, amit csak akar. Nem bízom benne.
- Ki kell tartanunk. - Meddig, bassza meg?
Miattad van ott. Te engedted el ezt a mészárost.
Ki kell hoznunk Nairobit!
Mindenki egyetért?
Jól van, Gandía.
Kiengedünk.
Remek.
Mondom, hogy csináljuk:
folyamatosan látni fogjátok Nairobit.
Úgy megyünk ki, hogy pisztolyt tartok a fejéhez,
miután ő megerősítette, hogy mind a falnál álltok jobb oldalon.
Kezdve a két vásott kölyökkel odafent!
Hallottátok? Le kell jönnötök.
Jól van.
Azt kérdezted, undorodott-e tőlem a férjem szeretkezéskor, és nem válaszoltam.
Hát nem.
Nem undorodott.
Akkor még nem voltam szemét.
De most már az vagyok.
És igen, szexeltünk.
Mindenhol.
Elképesztően kreatívak voltunk.
Gondolom, te és a Professzor úgy havi egyszer keféltek.
Misszionárius pózban.
Bár milliárdosok vagytok.
Felemészt téged az a rengeteg méreg, ami benned van, Alicia.
Látom az arcodon.
Mi a baj az arcommal?
Saját magad karikatúrája vagy, ahogy itt a szexről hadoválsz.
A hormonok miatt? Tölts le egy alkalmazást!
Rengeteg perverz akar terhes nővel dugni.
Előbb szeretem megismerni őket.
Nem lépek le az első hipszterrel, aki elmegy előttem,
megadja a számát, és azt mondja:
„Szia, szépségem, nem jössz el a raktáromba,
és kóstolod meg a cideremet?
- Finom.” - Tudod, mi a te bajod?
Nem, mondd el!
Ha leesik a maszkod, neked annyi.
Az összeomlás veszélye fenyeget, amit meg is értek.
A maszkot nem én viselem.
Nézzük csak, korábban megegyeztünk.
Fogtad a telefont,
majd meghátráltál.
Mi történt?
Pazaroltam az idődet, míg kihallgattál.
Úgy tettem, mintha lassan kifárasztottál volna,
és végül összeomlottam volna.
Ezalatt a Professzor kikerülte a kordont, és megszökött.
Ezt hívják „elterelő hadműveletnek”.
És működött.
Tudod, én mit gondolok?
Hogy a pásztorodnak valahogy sikerült időben elérnie hozzád.
Ki fogom deríteni.
Gyerünk!
- Gondolkozz! - Nem Spanyolországban voltunk.
Hallottam a felhívást imára.
Gondolkozz, menni fog!
Repülj velem!
Shakir.
Shakir, hallasz?
Igen, Shakir beszél, Professzor.
Le kell nyomoznod Rio repülőjét Spanyolországba.
Egy Beechcraft Air King 250, a spanyol légierő gépe.
A repülő április 4-én landolt, 16,30-kor.
Ellenőrizzétek az összes légi navigációs műholdat!
Meg kell találnom a pontos helyet.
Fel van töltve?
- Igen. - Van térerő?
Van, uram.
Jó, nézd meg a híváslistát!
Miguel, meg kell őrizned a hidegvéredet, oké?
Rád egyáltalán nem gyanakszanak.
- Igen, de izzad a kezem, uram. - Nyugalom!
- Egy hívás van, rejtett számról. - Menj a névjegyzékbe!
Egy szám van.
Hívd fel!
Remélem, nem veszik fel.
Nairobi telefonja az.
- Mit csinálsz? - Nem beszélek.
- Bassza meg! - Letették.
Ott maradnak az ujjlenyomataim.
- Nem hívom fel a rendőrséget. - Figyelj!
Csak hagyd bekapcsolva,
aztán csak beszélgetünk így túszok között, mint szoktuk.
Tudni fogják, mi a teendő.
Megértetted?
Megint hívnak.
- Beszélj! - Szóval...
itt vagyunk
a könyvtárban.
Az összes túsz.
Csak egy bandatag figyel minket, egy Matías nevű fickó.
- Fel a hangerőt! - Szerintem Arturo Román az.
Nincs senki az előcsarnokban. Igaz?
Senki.
Elment a hangom.
Most, hogy Gandía kiszabadult,
itt a tökéletes alkalom, hogy bejöjjön a rendőrség.
Mert ismétlem, senki nincs az előcsarnokban.
Ráadásul meggyengítették őket. Voltak lövések, gránátok,
kiabálás, egyházi énekek, igaz, Miguel?
Így van.
Sajnálom.
- Be kell mennünk! - Az elnökség nem akar több páncélost.
Nem számítanak ránk.
Most elkaphatjuk őket.
Nem megy.
Mi a fene folyik itt?
A srác elvesztette a fejét. Nagyon ideges.
Szegény imádkozni kezdett.
- Úgy tűnt... nem tudom. - Gyere velem!
Itt maradsz csendben, közel hozzám.
Fel a kezeket, hogy lássam!
Ha két centivel leengeded, lelőlek.
Ha mozdulsz két centit, lelőlek.
Ha szólsz egy kibaszott szót…
- Lelő. - Így van.
- Lehet, még ok nélkül is lelőlek. - Ugyan!
Viselkedj!
Suárez, az intervenciós egységet! Bemegyünk az előcsarnokon keresztül.
Hívd fel Gandíát, hogy egyeztethessünk!
Na végre! Mégis csak van vér a pucádban.
Professzor.
A Beechcraft Air King 250,
amivel Riót Spanyolországba vitték, 15,03-kor szállt fel Algériából,
egy Timimoun nevű városból.
Az Atlasz-hegységben található.
Remek.
Pár perccel azelőtt autóval vihették oda a repülőgéphez. Keressétek meg az autót!
Látom, a sivatagban van. Nincsenek fák. Vissza tudjátok keresni a képeken,
- hogy honnan indult az autó. - Oké.
- Meteorológiai műholdakat használunk. - Nagyszerű.
Algériába mész. Négy óra múlva legyél Timimounban!
Nem repülhetek fegyverekkel.
Tudom, ha odaértél, kapsz erősítést.
- A terv szerint nem hagyhatom magára. - Megváltozott a terv.
Össze kell hoznom a szerbeket és Benjamín csapatát, és támadnunk kell.
Annyi ütést mérünk rájuk, olyan erőseket és gyorsan,
hogy azt se tudják majd, merre hány lépés.
Hogy vagy?
A varratom
szétjött.
Hol van?
Nem tudom.
Hol van?
Denver...
Nem tudom.
Itt vagyunk, te rohadt szemétláda.
És a másik?
Itt vagyok.
Jól van, elkezdem elengedni Nairobit.
Korcs.
Szeretnél mondani valamit a tánc előtt?
Nem? Hát jó...
- Lázadás? - Lázadás.
Nairobi.
Álomszuszék.
Bátor tőled, hogy itt alszol, miközben az asztalnál mindenki téged vár.
Ideje felkelni!
Hallod...
Mi az?
Igent mondott.
A Professzor.
Igent mondott.
- Nagynéni leszel! - Nagynéni!
- Annyira örülök! - El se hiszem.
- Hé! - Mi az?
Lesz egy kis géniuszod.
Igen, és úgy fogjuk hívni, hogy...
Hogy?
Ibiza.
Istenem, imádom! Ibiza.
- Imádom. - Ibizának fogod hívni,
és tudod, mit? Kurva jól fogtok mulatni.
Baszki, ő lesz a legnépszerűbb a suliban.
Habár nem város, hanem sziget.
Tudod, melyik szabályt fogjuk még megszegni?
Hogy nem találkozhatunk.
Te leszel a nagynénje.
Tudod, mit? A keresztanyja is leszel.
Igen, drágám.
- Már alig várom. - Én is.
Én is.
El se tudom hinni.
Mi az?
- Ibiza, nem? - Naná!
Nincs több egyedül töltött karácsony Helsinkivel.
Egy szaros karácsonyi éneket sem ismer.
Mostantól a családdal töltjük a karácsonyt.
- Itt meg mi folyik? - Mit csináltok?
Búcsúbuli az egyedülálló anyának.
Terhes vagy?
Igen! Nem, majd a rablás után.
- Nem tudtam, hogy van pasid. - Én sem.
- Nem? - Ez egy dugópajti.
Tudjátok, mi lesz a baba neve?
Ibiza!
Korcs.
Mindenki a falhoz! Fegyvereket leengedni!
Mondanám, hogy dobjátok a földre,
de ha fegyvertelenül látlak benneteket,
lehet, elragadna a hév.
Mutassunk kölcsönös tiszteletet!
Engedjétek le!
Gyerünk!
A fejére célzok.
Van golyóálló mellényem, és meg van kötözve.
Szóval nem lőhettek le.
Na, menjünk!
Engedd le a pisztolyt, te barom! Nem hallottad?
Ez az.
Lassan!
Táncolunk egy kicsit?
Gyere, táncoljunk!
Lecsúszol, drágám.
Sajnálom.
Nézd a kis dagidat! Szia, dagi!
Elég volt.
Most már engedd el!
Nyugi!
Nyugi van!
Mindjárt elengedem. Nyugi!
Mindjárt elengedem.
Mindjárt.
Tessék.
Korcs.
Mondtam, hogy megöllek.
Ne!
A feliratot fordította: Somogyi Julianna