EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Gandía var ett djur.
Han kunde tagit skydd efter att ha skadat två byten,
men det hade gått emot hans natur.
Han var ett rovdjur.
Han tänkte inte sluta förrän han dödat hela flocken.
Nairobi.
Fan!
Rio, Denver, följ med mig.
Det här leder till badrummet.
Denver! Ska du krypa in där?
-Så klart. -Jag med.
Gå och döda den jäveln.
Kom.
Stilla, annars dör hon!
-Stilla allihop! -Var sköt han dig?
I handen.
Nästa kula sitter i huvudet.
God jul!
Varför "god jul"?
Det här känns som jul, eller hur?
Vi dukar bordet...
Familjen kommer...
Familjen? Det är Manila, arbetarna...
-Men det är bra att lära känna varandra. -Ja.
De är som avlägsna kusiner.
Vet du varför jag återvände?
Innan du spred ut oss över världen
var det här gänget det närmaste en familj jag nånsin haft.
Jag har aldrig firat jul så som man ser i reklamen
med mormor och godis och allt det där.
-Firade du inte med Axels pappa? -Nej.
Vet du? Jag...
Jag hade gett upp tanken...
...på en familj. Helt och hållet.
Nu tror jag att det finns ett annat sätt.
Jag vill verkligen bli mamma.
Göra det annorlunda och ha ett gäng barn
och en hund och allt annat.
Det är vackert.
Vill du...
Vill du skaffa barn med mig?
Ursäkta?
Den genetiska kombinationen är viktig.
Jag ser dig på lektionerna och jag tänker…
"Vilken briljant man.
Hederlig.
Så känslig. Så stilig.
Han har principer."
Jag tror på det du vill göra.
Det är väldigt smickrande.
Vad gäller hederlig...
Det är ett sätt att se det. Men...
Du ber om det omöjliga.
Att råna centralbanken är omöjligt.
Du behöver inte vara pappa om du inte vill.
Jag ber dig om en donation så jag kan göra saker annorlunda.
-Helt villkorslöst. -Nairobi.
Jag planerade rånet mot myntverket i min pappas minne.
Det här är för min bror.
Jag är inte typen som släpper taget.
Jag skulle inte kunna sluta tänka på att jag har ett barn nånstans.
-Okej. -Förlåt.
Du skapade den här familjen och lärde oss
att göra vad som helst för varandra.
Men det du ber om...
Jag ber dig om exakt samma sak.
Familjemedlemmar hjälper varandra, utan frågor.
För att det gör en glad. För att livet beror på det.
Du har din plan.
Jag har också en plan.
Du har lärt mig att vi hjälper varandra.
Det är de vi är.
Ágata.
Jag har begärt svårare saker.
Ja, lite.
Och...
Jag har gått in lejonkulan utan frågor.
Jag vet. Jag har bett dig göra väldigt farliga saker.
Väldigt.
Mycket farligare än det du ber om.
Är det ett ja?
Det är ett ja.
Herregud!
Kom hit.
Tack.
Du kommer inte att ångra det.
Vi ska hitta den bästa IVF-kliniken i världen.
Eller så gör vi på det naturliga sättet.
-Det är helt uteslutet. -Okej.
-Vi överlåter det till proffsen. -Okej.
Och när rånet är över.
Okej.
Det här blir fantastiskt.
Du är duktig, byracka.
Du ser ut som Jesus.
Gör det ont i handen?
Jag är fullproppad med morfin.
Hittade ni Tokyo?
Han har henne i panikrummet.
Vi låter mycket.
Vi tar av oss kängorna.
Vad var det?
Nej.
Fan.
Spring!
Rio, Denver, är ni okej?
Vi har tagit skydd.
Det finns ingen väg ut.
Vem säger att jag vill fly, din enögda bög?
Allt det roliga händer här.
Hur många magasin har du kvar?
Du kan väl komma och räkna dem?
Ta med borrarna och borra hål i väggen.
Jag gör ett nytt i dig för varje hål.
Han rör mig inte.
Om han dödar mig, dödar ni honom. Det vet han.
Hon har rätt. Vi har en chans.
Han kommer att fortsätta skjuta. Det är för riskabelt.
Gandía!
Vet du vad?
Du kommer att dödas av två bögar.
Vad är värst? Att dödas av serben eller den enögde argentinaren?
Helsingfors, lova att du dödar svinet.
Jag lovar, Nairobi. Jag svär.
Vad ska dina vänner på skytteklubben säga?
Du kommer att bli dödad av en liten björn.
Spar på krafterna.
Ni gör min gisslan nervös. Jag vill ha henne lugn.
Så vi ska sjunga.
Jag vill höra alla, så jag vet var ni är.
Ett skott för varje person jag inte hör.
Eller hur? Kom igen, du börjar.
Kan du "Fisher of Men"?
Sluta sparka mig, för fan!
Sjung!
Sjung.
Du
Har kommit till stranden
Kom igen!
Du letar varken efter
De kloka
Eller de rika
Jag sa åt er att sjunga! Humma om ni inte kan texten!
Du önskar bara
Att jag ska följa dig
Herre
Med dina ögon på mig
Jag hör inte kören!
Jag lämnade min båt
På stranden
Vid din sida
Jag ska söka ett annat hav
Sången passade en begravning.
Vår begravning.
När verkligheten slog till
började Professorn vakna.
Vi ligger risigt till.
Nairobi, TKO.
Tokyo, TKO.
Lissabon, TKO.
Professorn.
Jag kan inte tänka klart. Jag har skapat för många band.
Jag hade ett gäng med stadsnamn och nu...
Nu skulle jag kunna ha barn med två utav dem.
Man kan inte blanda jobb och privatliv.
Tokyo är i panikrummet.
Och det är dit...
...Gandía vill ta sig.
Vi måste hitta det och se till att han inte kan fly.
Var skulle du ha ett panikrum?
Ett ställe man måste skydda. Där guldet är.
Nej.
Rummen används för att skydda liv, inte guld.
Vems liv är viktigast här?
-Bankchefens. -Exakt.
Det måste vara nära hans kontor.
Varför syns det inte i ritningarna?
-De kanske renoverade. -Nej.
Palermo, svara inte.
Panikrummet är bakom bankchefens toalett.
Det syns inte på ritningarna.
De måste ha förfalskat måtten, men lita på mig.
Jag är säker.
De sjunger hymner.
Det är väl ett dåligt omen?
Såna egenheter är norm för dessa människor.
Men de där skotten…
...kan betyda att gänget har problem, eller hur?
Hur vet du det?
Jag vet inte. Skriket, granaterna…
Och killen som tittar på oss…
Jag vet inte vem han är, men han tillhör inte gänget.
Vi borde utnyttja situationen och använda den till vår fördel.
Till och med en liten knuff kan betyda seger för oss.
Och om du ursäktar,
så tror jag det är vårt ansvar, ditt och mitt.
Vi måste rädda alla dessa människor.
Vi måste hålla oss lugna och vänta.
Tystnad! Om ni ens suckar, så börjar jag skjuta.
Förlåt att jag inte håller med, men det är ditt ansvar.
Du är chef för Spaniens centralbank.
Det är ditt ansvar som man.
Fatta några beslut, lös problemen.
Som jag alltid säger: ibland är det bättre att resa sig och dö stående
än att för alltid leva på knä.
-Ska jag berätta vad jag tycker? -Ja.
Du är en clown.
Du riskerade våra liv med dina promenader och ditt försäljarsnack.
Låt oss vara.
Om du vill dö på fötterna,
res dig upp och gör det.
Granater, skottlossning…
Inom sex minuter.
Du är så lugn. Vad har jag missat?
-Jag vet lika mycket som du. -Lögnare.
-Vad händer där inne? -Jag vet inte.
Varför ingriper vi inte?
Enligt protokollet ska vi ingripa direkt vid skottlossning.
Det är Gandía.
-Säkerhetschefen. -Fan.
Han är lös, beväpnad och agerar på egen hand.
Vänta. Har du pratat med honom?
Gav du honom grönt ljus att döda alla?
Jag beordrade honom att inte göra det. Han skulle göra det i självförsvar.
Jag kan inte förhindra att han försvarar sig.
Du är en sopa.
Där ute är du ett helgon, oroad över din image i allmänhetens ögon,
med en absurd vapenvila,
medan du låter en förvirrad idiot göra skitgörat.
Om det går bra tar du äran. Annars säger du:
"Jag sa till honom, men han var en dåre."
Det är vi dårar som gör ditt skitgöra.
Har du problem med att Gandía leder ett gerillakrig?
Att han saboterar, skadar eller dödar dem?
Det har du inte, va? Så håll tyst.
Tänker du?
Ja, jag tänker.
När förlorade vi kontrollen första gången?
När Gandía inte gick ut med de röda lådorna.
-Andra gången? -Jag har problem.
När Lissabon inte kunde klättra i träd.
De två misstagen har ställt oss mot repen.
Vi måste gå tillbaka...
...och vända dem.
Jag måste träna för att väcka hjärnan. Palermo.
Vänta, okej?
Vänta.
Jävla helvete!
Don Arturo.
Jag har nåt som kan vara till hjälp.
Vad?
-En telefon. -Göm den.
Nairobis. Den som polisen skickade in.
Jag hittade den.
Du vet vad du ska göra med den.
Vad fan händer här?
Jag skjuter om jag hör er sucka!
Jag måste gå på toa. Nu.
Det är inte läge.
Ingen får gå, så sätt dig och slappna av.
Efter dig.
-Tack. -Varsågod.
Vad händer, Daniel? Jag åt...
Nej, inte Daniel. Här heter jag Denver.
Okej? Denver.
Jag kan inte vänja mig vid din nya identitet.
På tal om det...
Det är några saker...
...jag vill förstå och det är inte lätt för mig.
Fråga på. Jag är samma person.
Du är inte samma person. Du har bröst nu.
-Tja... -Du har bröst.
-Jag har bröst. -Du är kvinna, jag förstår den delen.
Är du gay också? Eller hur fungerar det?
Så det du oroar dig för nu
är om jag gillar män eller inte?
Ja.
Jag gillar män, ärligt talat. Väldigt mycket.
Men inte vilka män som helst.
Jag gillar starka män. De som går till gymmet.
Tuffa killar, men belästa, så jag kan lära mig av dem.
Jag gillar de som tittar på fotboll. Men på ett macho sätt.
Med öl i handen, benen brett isär
och handen på skrevet.
Jag fattar. Det är klart.
Men...
...har du alltid gillat män? Eller kom det när du blev kvinna?
För det första har jag alltid varit kvinna.
Nej.
Det har du inte.
Jag rånade med dig och du var ingen kvinna.
Hur rånar en kvinna? Sliter och drar i hår?
Jag är ingen neandertalare. Men man kan se en kvinna.
Jag rånade med Juanito, inte med en kvinna.
Kanske det här med att vara kvinna...
...hände senare.
Lyssna.
Juanito avslutade ett rån med dig
och åkte hem till sitt rum.
Han satte på musik, rullade en joint
och tog på ett underbart rött läppstift jag hade.
Ferrarirött.
Han tog sin joint och la sig på sängen.
Och där, i de stunderna, ensam, avslappnad och vacker…
...då var jag mig själv.
Har du alltid varit kvinna?
Alltid.
Och jag märkte inget?
Vet du vem som gjorde mig riktigt kåt då?
-Självklart. -Jaså?
David Beckham. Du pratade om honom hela tiden.
Beckham gjorde mig också kåt, men nej.
Du. Jag var så tänd på dig.
Jag gjorde dig inte kåt.
-Jag var kär i dig. -Man ska inte skämta om kärlek.
Varför tror du att jag följde efter dig? Jag ville vara med dig.
-Menar du allvar? -Ja.
Jag tafsade på dig på motorcykeln.
Du märkte det inte, men jag tog tag om dina ben...
Din doft gjorde mig vild.
Fattar du inte att det är allvar?
Du utnyttjade mig.
Jag skämtar, din idiot. Jag menar...
För helvete.
Ge mig en kram.
Ursäkta, jag kan inte vänta längre.
Rör er inte! Jag vill inte höra en fluga!
Miguel, lyssna.
Vi måste skapa en kommunikationslänk till utsidan.
Okej?
Här, göm den.
De har koll på mig. Du är okej.
-Vad gör du här? -Vad fan?
Vad händer? Var är Denver?
-Han mår bra. -Vem är där?
-En gisslan. -För bort henne.
-Kom igen. -Jag stannar. Ge mig ett vapen.
Du är inte här för detta. Försvinn.
Ni sitter i skiten. Ge mig ett vapen.
Försvinn härifrån.
Kom nu, för fan.
Håll dig lugn.
Från och med nu är vi stommen i motståndet.
Det gör mig rädd.
Denver.
Högst fyra sekunder.
En går fram, den andra täcker.
Vi räddar Nairobi.
Vad vill du ha, Gandía? Vi vill förhandla.
Förhandla? Låt mig förklara situationen.
Alternativ ett:
jag kommer ut med pistolen mot Nairobis huvud.
Ni står mot den högra väggen.
Jag släpper henne och ingen dör.
Det är en bra deal för alla. Oavgjort.
Alternativ två:
istället för att jag kommer ut, kommer ni in.
Jag blåser skallen av Nairobi.
Ni skjuter mig.
Men jag har en hand fri
och jag svär att jag dödar mer än en av er.
Du glömde nummer tre:
du kommer ut på knä, obeväpnad och överlämnar Nairobi.
Oavgjort. Vad sägs?
Jag kommer inte ens att knäböja inför Gud.
Jag ger er en minut. Efter det börjar jag skjuta.
Jag kan vinna med 6-0.
Vilken skitstövel.
Hjärtat, du är inte kapabel till det.
Du är en idiot.
Häromdagen... kom jag hit med min vän
och vi lurade dig.
Håll tyst.
Tokyo lurade dig med vattentricket.
Nairobi, håll tyst.
Dörrhandtaget slog dig i ansiktet och knockade dig.
Varför gör hon så?
Var är ditt mod nu?
-Så klumpig. -Hon vill rädda Tokyo.
Du är värdelös.
Hon vet att om han dödar henne så dödar vi honom.
Du har väntat på det här ögonblicket hela livet.
Med dina vältränade soldater.
Så dyker två brudar upp och lurar dig.
Ska jag skjuta dig nu?
Överraska mig.
Ska jag sätta en kula i röven?
Vi måste få ut henne nu.
Om vi släpper ut honom
gör han vad fan han vill. Jag litar inte på honom.
-Vi måste vänta. -Varför vill du vänta?
Hon är där på grund av dig.
Du befriade slaktaren.
Vi måste få ut henne.
Håller ni med?
Okej, Gandía.
Vi släpper ut dig.
Okej, bra.
Så här gör vi: ni kommer att kunna se Nairobi hela tiden.
Vi går med pistolen mot hennes huvud
när hon bekräftar att ni står mot väggen till höger.
Vi börjar med grabbarna där uppe!
Hörde ni? Ni måste komma ner.
Okej.
Du frågade om min man äcklades av att ligga med mig,
jag svarade inte.
Nej. Jag äcklade honom inte.
Jag var ingen bitch då.
Men nu är jag det.
Och ja, vi hade sex. Överallt.
Väldigt kreativt sex.
Du och Professorn gör det väl en gång i månaden.
I missionären. Trots att ni är miljardärer.
Giftet fräter sönder dig inifrån. Jag ser det i ditt ansikte.
Vad är det med det?
Du är en karikatyr av dig själv, som pratar om sex.
Är det hormonerna? Prova att ladda ner en app.
Tusentals pervon vill knulla en gravid kvinna.
Jag vill lära känna dem först.
Jag går inte hem med första hipstern jag ser,
som ger mig sitt nummer och säger:
"Snygging, häng med till mitt förråd och testa min cider. Den är god."
Vet du vad det är?
Nej, berätta.
Du går sönder om masken glider av.
Du riskerar kollaps. Och jag fattar det.
Jag har ingen mask.
Vi hade ett avtal tidigare.
Du höll i telefonen och backade ur.
Vad hände?
Jag fick dig att slösa bort tiden medan du förhörde mig.
Jag låtsades att du långsamt bröt ner mig, att jag gav efter.
Under tiden passerade Professorn din avspärrning och flydde.
Det kallas "avledningstaktik". Och det fungerade.
Vet du vad jag tror?
Din lilla herde klarade sig i tid.
Jag ska ta reda på det. Kom igen.
Jag visste att vi inte var i Spanien.
Jag hörde böneutropet.
Tänk, du klarar det.
Flyg med mig.
Shakir.
Hör du mig?
Shakir här, Professorn.
Du måste spåra Rios flyg till Spanien.
Det är spanska flygvapnets Beechraft Air King 250.
Den landade klockan 16,30 den fjärde april.
Kolla alla navigationssatelliter.
Du måste hitta ursprungsorten.
Har den batteri?
-Ja. -Och signal?
Ja, sir.
Gå till samtalslistan.
Du måste hålla dig lugn. De misstänker dig inte alls.
-Jag svettas om fingrarna. -Håll dig lugn.
Ett dolt nummer har ringt. Välj kontakter.
Där finns ett nummer. Ring det.
Hoppas att ingen svarar.
Det är Nairobis mobil.
Jag tänker inte prata.
-Fan. -De la på.
Jag lämnar avtryck. Jag tänker inte ringa polisen.
Lyssna.
Samtalet måste bara vara uppkopplat
och du ska hålla ett normalt samtal mellan gisslan.
De vet vad de ska göra.
Förstått?
De ringer igen.
-Prata. -Så...
Vi är här.
I biblioteket. Alla i gisslan.
Vi är bevakade av en ur gänget, en kille som heter Matías.
-Höj volymen. -Jag tror att det är Arturo Román.
Ingen är i lobbyn. Eller hur?
Ingen.
Jag har tappat rösten.
Och eftersom Gandía är fri, är det läge för polisen att bryta sig in.
Jag upprepar att det inte är nån i lobbyn.
De är dessutom färre nu. Vi har hört skott, granater,
skrik och psalmer. Eller hur, Miguel?
Det stämmer.
Förlåt.
Vi måste gå in.
Presidenten säger inga fler pansarbilar.
De tittar åt andra hållet. Vi överrumplar dem.
Jag kan inte.
Vad fan gör du?
Han här är nervös. Han har tappat fattningen.
Stackaren, han bad. Han verkade... Jag vet inte.
Följ med mig.
Du stannar här, tyst och nära mig.
Håll händerna synliga.
Jag skjuter om du sänker dem. Jag skjuter om du rör dig.
Säg ett jävla ord…
-Så skjuter du mig. -Det stämmer.
-Jag överväger att skjuta dig ändå. -Kom igen.
Uppför dig.
Suárez! Förbered insatsstyrkan.
Vi går in genom lobbyn.
Ring Gandía i panikrummet för att koordinera.
Äntligen visar du lite stake.
Professorn.
Beechraft Air King 250
som tog Rio till Spanien lämnade Algeriet klockan 15,03,
från en stad som heter Timimoun.
Den ligger i Atlasbergen.
Bra.
Några minuter före måste de ha kört honom till trappan.
Hitta den bilen.
Det är en öken. Inga träd.
Gå igenom bilderna och hitta var bilen kom ifrån.
Vi använder vädersatelliterna.
Mycket bra.
Åk. Jag vill ha dig i Timimoun om fyra timmar.
Jag kan inte flyga med vapen.
Du får backup när du kommer fram.
Jag skulle inte lämna dig.
Planen har precis förändrats.
Jag måste samla serbernas och Benjamíns team
och gå till anfall.
Vi slår mot dem överallt, så hårt och snabbt
att de inte vet vad som är upp eller ner.
Hur mår du?
Mina stygn...
...har gått upp.
Var är han?
Jag vet inte.
Var är han?
Denver…
Jag vet inte.
Vi är här, din jävel.
Var är den andra?
Jag är här.
Jag ska börja lossa Nairobi.
Byracka.
Vill du säga något innan dansen?
Inte? Tja...
-Partydags? -Partydags.
Nairobi.
Sömntuta.
Du är modig som sover här när alla sitter vid bordet och väntar.
Dags att gå upp.
Du!
Vad?
Han sa ja.
Professorn.
Han sa ja.
-Du ska bli moster! -Moster!
-Jag är så glad. -Jag kan inte tro det.
-Du! -Vad?
Det blir ett litet geni.
Ja, och vi ska döpa det…
Till vad?
Ibiza.
Jag älskar det. Ibiza.
Jag älskar det.
Döp det till Ibiza.
Så vet du att ni får kul ihop.
Barnet kommer att bli omtyckt i skolan.
Fast det är en ö, ingen stad.
Vet du vilken annan regel vi ska bryta?
Att inte träffas.
Du ska bli moster.
Vet du vad?
Du ska vara gudmor.
Ja, hjärtat.
-Jag ser fram emot det. -Jag också.
Jag också.
Jag kan inte fatta.
Vad?
-Ibiza, va? -Självklart.
Ingen mer jul ensam med Helsingfors. Han kan inte ens några julsånger.
Från och med nu ska julen tillbringas med familjen.
-Vad händer? -Vad gör ni?
Fest för en ensamstående mamma.
Är du gravid?
Ja! Nej, efter rånet.
-Jag visste inte att du har pojkvän. -Inte jag heller.
-Va? -Det är en vän med förmåner.
Vill ni veta barnets namn?
Ibiza!
Byracka.
Jag vill ha er mot väggen. Sänk era vapen.
Jag skulle be er att slänga dem,
men om ni är obeväpnade kan jag nog inte hålla mig.
Låt oss visa ömsesidig respekt.
Sänk dem.
Kom igen.
Jag siktar mot hennes huvud.
Jag har skottsäker väst och hon är bunden.
Ni kan inte ta mig.
Nu går vi.
Sänk pistoljäveln, idiot!
Hörde du mig inte?
Så där.
Långsamt.
Ska vi dansa?
Kom, så dansar vi.
Du faller, älskling.
Förlåt.
Se på din tjockis. Hej, tjockis.
Det räcker.
Släpp henne nu.
Ta det lugnt.
Lugn.
Jag ska släppa henne. Ta det lugnt.
Jag ska släppa henne.
Nu kör vi.
Nu är det klart.
Byracka.
Jag sa ju att jag skulle döda dig.
Nej!
Undertexter: Sarah Wallin Bååth