PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Jak vypadám?
Mocný.
Krásný.
Martíne...
Už roky kolem toho kroužíš...
držíš to v sobě.
Myslím, že už je čas.
Čas si dát víno, co myslíš?
- Skleničku? - Ne.
Ne, nedám si s tebou víno.
Jdu na večeři. S Tatianou.
Jistě.
Ty na mě budeš myslet.
Ale...
já na tebe ne.
Nemusíš mi to vysvětlovat. Je mi to jasné.
Ale prosím tě. Myslíš, že já tě nemiluju?
Taky cítím, že to, co mezi námi je,
je výjimečné, jedinečné, úžasné.
Já lásku znám. Byl jsem pětkrát ženatý.
- Fajn. - Ale nikdy jsem ti neřekl...
že jsem s žádnou z těch žen necítil nic
ani vzdáleně podobného tomu s tebou.
Ani zdaleka.
Ty a já jsme spřízněné duše.
Ale jen na 99 procent.
Jak víš, já mám hodně rád ženy.
A ty máš až příliš rád mě.
A co je jedno procento proti 99?
Pokud se tedy nebojíš to zkusit.
To jedno procento je jedna malá mitochondrie.
Ale ta určuje mou touhu.
Mitochondrie.
Kde je tvoje touha?
Tady?
Kde je?
To nic, uvolni se.
Neboj se.
Jsi zbabělec, co?
Kde je?
Podívej…
Dal bych cokoli, abych to cítil, ale…
je to nemožné.
Je to nemožné.
Miluju tě, Martíne.
Bratr má pravdu. Naše cesty se musí rozdělit.
A musíme opustit plán.
Takže tvůj pitomý bratr ti řekl, že tě miluju,
aby rozbil tenhle dům.
Půjdeš teď kopírovat do Královské mincovny, co?
Měli jsme tavit zlato spolu.
Visíš na něčem, co nikdy nebude existovat!
Musím tě opustit. Je to...
kvůli lásce.
Kvůli bratrství.
Kvůli závazku, který vůči tobě mám.
Odejdi...
a zahoj tu ránu.
To bývá jediný způsob, jak dojít klidu.
Sbohem, příteli.
Jsem si jistý, že se naše cesty tak či onak
časem opět protnou.
Když šla Alicia Sierrová na porážku...
nikdo nepostřehl její záhadný úsměv.
Ten úsměv nepatřil člověku, co hází ručník do ringu.
Prosím, tady.
Je pravda, že jste poslala pro dceru Ágaty Jiménezové alias Nairobi,
aby šla Nairobi k oknu a vy ji mohli zastřelit?
- Zemřela na ten výstřel? - To je naprostá lež.
Nebyla to dívka, ale kluk.
Devítiletý.
A ano, poslala jsem pro něj.
S vědomím mých nadřízených, samozřejmě.
- Co to děláš? - Střelili jsme ji do hrudi.
Zakázala jsem, aby ji šel doktor operovat.
Antoñanzasi, zesil to!
Její přátelé ji zachránili. Bylo to k ničemu.
Zabil ji šéf ochranky Národní banky,
Gandía,
za podpory plukovníka Tamaya.
- Ta zasraná svině. - To je třeba říct.
Další otázky?
Je pravda, že ten Osman, nevím, jestli ho znáte,
pohřbil Cortése zaživa?
Ano, pohřbili jsme ho zaživa.
V Timimounu…
Tamayův svět se rozpadal.
Jistě, Osmana znám. Je to profesionál.
Zvládne pohřbít člověka zaživa
a nechat ho vycukat, aniž by mu umřel.
Jeho veřejný obraz se rozpadal, a to ještě nevěděl to nejhorší.
V bance byl jeho kůň v bezvědomí.
Palermo.
- Jak mu je? - Operujeme.
Na nosítkách a těžce zraněný.
Zachraňte mu život.
Nadrogovali jste ho?
Drogy? Nadrogovali jsme ho.
Konkrétně inhalačně.
Polévali jsme ho studenou vodou a nechávali ho se pokálet.
Všechno, co ten kluk řekl, je čistá pravda.
A to na spoustu věcí ještě zapomněl.
A vláda o tom všem věděla?
Věděla?
Vláda vydala rozkazy.
Neřekla jsem si jednou ráno: „Dneska mu naložím.“
Vůbec! Měla jsem podporu všech.
Národního informačního centra, velitelů policie i ministerstva vnitra.
Naprosto všichni o tom věděli.
A teď to víte i vy. Děkuji moc.
Alicia Sierrová, vyjednavačka v Národní bance,
ukázala prstem a nikdo nezůstal ušetřen.
Přiznává mučení, ale zodpovědnost připisuje vládě.
Rozkazy prý vydala vláda
a údajně o tom „věděl každý.“
Musíme tu mrchu pohřbít.
Zatímco celá země hltala zprávy,
v bývalé čínské restauraci v centru Madridu
Benjamín a jeho muži
rozpoutávali peklo.
Marseille.
Přicházím do místa extrakce.
Rozumím.
Raz, dva, tři.
Kolik metrů?
Čtyři metry.
Musíte pracovat rychleji.
Lisabon bude hlídat 26 policistů
rozdělených do sedmi vozů.
Tři vzadu…
a tři vpředu.
Ona bude v dodávce uprostřed.
Nejdřív pojedou k Národnímu soudu a odtamtud do vězení.
Kde mají nejzranitelnější bod?
Na silnici.
Z bodu A do bodu B.
Ne.
V soudní síni?
Ne.
- Páni! Budeme kopat tunel do vězení? - Ne.
Ale jedno místo je přece zranitelné.
Viděli jsme to všichni.
V televizi.
Když je vchod do Národního soudu plný novinářů,
co udělá policie?
Vezme vězně...
přes parkoviště.
Tam vjede jen jedna dodávka.
Během 30 vteřin zbude z obrněného konvoje 26 obrněnců
jen šest.
A ze sedmi aut...
jedno.
A parkoviště není ani bunkr, ani vězení s nejvyšší ochranou.
- Parkoviště je... - Parkoviště.
Přesně tak.
Parkoviště Národního soudu
a sklep naší restaurace
dělí přesně...
11 metrů a 68 centimetrů pískovce.
Pískovce. A vy jste asturští horníci.
- A nejlepší. - Zvládnete to?
Jo. Krumpáčem a lopatou.
Minimální hluk, maximální efektivita.
Máte na to deset hodin, Benjamíne.
A odvoz suti?
Průmyslovou technikou, ale tiše.
Odvezeme všechnu suť do kuchyně.
Operace bude čistá a rychlá.
Benjamíne?
Pět metrů.
Palermo.
Poslouchám.
Jak mu je?
Je při vědomí.
A všeobecný tělesný stav?
Nemůže pohnout jednou rukou.
Ztratil spoustu krve. Sotva dýchá.
Je to troska.
Ale uzdraví se, ne?
Být jeho matka, tak zapaluju svíčky, pane.
To vám garantuju, že se uzdraví.
O to se osobně postarám.
I kdybych ho měl vzít domů a být s ním půl roku.
Ale tebe já uzdravím.
Budu ti dávat polívčičky.
Abys byl zase silný.
A až budeš silný jako buk, víš, co se stane?
Zabiju tě.
Umlátím tě k smrti.
Proč tu sakra tomu hajzlovi zachraňujeme život?
- Může mluvit? - Zatím toho moc neříká.
Já jsem Stockholm. Pamatuješ si mě?
Pusť mě, ty mrcho.
Pusť mě.
Profesore, může mluvit.
Zabil Nairobi.
Co to kurva děláme?
Musíme ho zabít!
To záleží na něm, Rio.
Jestli chce, bude žít.
Ale jestli chce zemřít,
zemře.
Jak, jestli chce?
To nemůžeš říct.
Nemáš tušení, jak se tu cítíme.
Nevíš, jaké to je, dívat se té svini do očí.
Tokio…
Nemluv se mnou jako můj táta.
Víš, co teď cítím?
Víš, co cítí Helsinki?
Helsinki...
mu zašívá rány.
Léčí ho.
Víš, koho léčil předtím? Ne.
Nevíš. Samozřejmě že ne.
Nevíš nic. Žiješ schovaný v díře jako krysa.
Dáváš si rozkazy, a on mezitím zabil Nairobi,
aniž bys uronil slzu, nemáš srdce.
Nemáš srdce!
Dost!
Nemáš srdce!
Přestaň.
- Nemáš! - Dost!
Ty mu chceš taky dávat polívčičku?
Tokio, já bych ho vzal
a prorval bych mu břichem žhavé železo.
Vzal bych ho do slévárny
a dal mu hlavu do pece, dokud by nevybouchla.
Myslíš, že mě to s Nairobi nebolí?
Že to nebolí Profesora?
Nevypadá to tak.
Je to zajatec.
A my zajatce nezabíjíme.
I když nás to sere, tak zajatce nezabíjíme.
Nezabíjíme v afektu, Tokio.
Ale on to udělal!
Zabil Nairobi! Byla zraněná.
Nebyla ozbrojená. Vzdala se.
Měli jsme příměří, kurva!
Teď jde o záchranu našich životů, Rio, tak jako u tebe.
To s sebou nese i vedlejší ztráty a překonávání bolesti.
Nemáme čas. Porušili příměří.
Musíme situaci otočit.
Helsinki.
Helsinki!
Helsinki, ne!
- Ne! - Proč jsi ji zabil,
ty svině?
K čemu ti to bylo?
Palermo.
Podívej se na mě.
Podívej se, tlusťochu.
Helsinki!
Pojď ke mně.
Rio, Denvere.
Do práce.
Hned.
Palermo?
Je naživu, pane.
Ty hajzle.
Máš to, viď?
Myslím tu úzkost, bere tě to.
Bylo to tam hodně napjaté.
To přejde.
Vím, že jsem v prdeli, komisaři. To mi nemusíte připomínat.
- Ale zajímá mě, co se stalo. - Zavolej jim.
Jsem vyjednavačka už 15 let.
Poznám, když přijmou dohodu.
Zavolej jim. Budeš za 24 hodin u nich.
Už po tobě nepůjdeme.
Byla na lopatkách. Chtěla Profesora zradit.
Udolala jsem ji. Málem jsem ji porazila.
Ale něco se stalo.
Ale co se mohlo stát, když byla izolovaná?
Že by nebyla tak izolovaná?
Antoñanzasi, hlídej Murillovou.
Nikoho tam nepouštěj.
Antoñanzas?
Co myslíte…
komisaři?
Půjdeme po Antoñanzasovi?
Šikovné zvířátko.
Je to vlastně taková dovolená.
Vrátím se pro tebe, komisaři.
Bylo zahájeno soudní řízení s Alicií Sierrovou,
na niž byl vydán zatykač.
Policistka může být paradoxně prvním zatčeným
v případu loupeže ve Španělské národní bance.
Sierrová byla po tiskové konferenci Ministerstva vnitra
obviněna z nelegálního věznění a mučení.
Ministr, ředitel CNI a policejní velitelé
připravují proti inspektorce žalobu za urážku na cti a pomluvu.
Potvrzeno. Ministr žádá její okamžité zatčení.
Za ní!
Omlouvám se.
Za tohle všechno můžu já.
Nevěděl jsem, že způsobím tolik bolesti. Mrzí mě to.
Co ty víš o bolesti, Palermo?
Bolest je lichvář.
Hodí ti na krk dluh, který nikdy nemůžeš splatit.
Já zvládnu bolest.
Hodně bolesti.
Jo?
I tu bolest, kterou cítíš teď?
Protože ta je jiná, ne?
Vidím ti to na očích.
Viděl jsem ji, a jako bych se viděl v zrcadle.
Nemáš ani ponětí...
jak hluboko spadneš.
Musíš z toho hned ven.
Jinak riskuješ, že...
skončíš stejně v řiti jako já.
Jako ta zrůda, která se ze mě stala.
Co zničí všechno, na co sáhne.
Někdo, kdo chce být už dlouho mrtvý.
Musíš se z toho dostat. Jinak do toho spadneš.
Hele, brácho.
Celé to „bum bum čau“...
Zacházel jsem s tebou hrozně.
Neodvažoval jsem se, nevěděl jsem jak...
Ale říkám ti... jsem s tebou. Nenechám tě to vzdát.
Já vím.
Vím to od začátku.
Vím, kdo jsi.
Jmenuju se Martín Berrote.
Jsem z Buenos Aires.
Ale žiju v Palermu na Sicílii.
Dostanu tě odsud živého.
I kdybych u toho měl umřít.
Já se jmenuju Mirko Dragić.
Jsem z Bělehradu.
V mincovně jsem ztratil Oslo.
Ztratil jsem Nairobi.
A nikoho jiného už neztratím.
Ani tebe, Martíne Berrote.
NÁRODNÍ SOUD 09:34
Lisabon začne vypovídat u Národního soudu.
Spolehlivými, konkrétními detaily
si získá soudcovu důvěru.
A udělá to pečlivě, protože tohle všechno...
je součástí plánu Paříž.
Co je plán Paříž?
Záchranný plán, kdyby někoho z nás chytili.
A proč Paříž?
Protože Paříž je město svobody.
A lásky.
Kdo nebloumal zamilovaný Paříží? Že jo, hoši?
Co řekne Lisabon soudci?
Pravdu, čistou pravdu a nic než pravdu.
A opravdu začne láskou.
Jak jste poznala Sergia Marquinu? Smluvili jste si schůzku?
Potkala jsem Profesora rok po útěku,
v Palawanu na Filipínách.
Nechal mi hádanku se souřadnicemi.
Možná se nezdá, ale je romantický.
Řekne jim všechno.
Všechno: kde jsme žili, jak často jsme se stěhovali.
Po hodině, hodině a půl jim začne vyprávět celý plán.
Jak, celý plán?
- To nemůže. - Může.
Pravda je základem důvěry, tak to je.
Plán je ukrást 90 tun zlata z národních rezerv.
Teď zrovna ho tavíme.
- Oni ho taví přímo v bance? - Jistě.
Touhle dobou budou mít tak 50 tun.
Používáme průmyslové pece firmy Hormund.
Hormund.
Němci. Jsou nejlepší.
Benjamíne, jak to jde?
Sedm a půl metru!
Rychleji.
Rychleji!
Řekneme jim všechny detaily.
Dosáhnou až na 2 300 °C, zlato se taví při 1 064 °C.
Zahltíme je technickými detaily a jejich mozek...
musí všechny informace zpracovat.
Věděli jsme, že se trezor zaplaví rychlostí 7 500 litrů za minutu.
Velmi podrobná informace.
A uděláme to, abychom...
- je unavili. - Přesně tak.
Hlavní výzvou byl propojovací tunel.
Půjčíte mi papír a tužku?
Ale teď unavím tebe.
- Kolik? - Devět metrů!
Rychleji.
Dveře trezoru...
Čtrnáct tun oceli...
Museli jsme během pár minut vyvrtat kruh...
Batyskaf se zatopí...
Přijdou potápěči...
Svaříme propojovací tunel...
...abychom vyrovnali tlak... ...a vyleze na druhé straně.
Zhruba takhle.
Objednejte nám večeři, prosím.
Říká se, že těhotné ženy mají citlivější čich.
To bylo asi jediné, co Profesor nepředvídal.
Zřejmě poprvé někdo chytil jeho stopu,
aniž by to tušil.
Antoñanzasova žena ještě neviděla zprávy.
- Mariso? - Získat potřebnou informaci
Sierrové netrvalo ani tři minuty.
Jsem Benitova kolegyně.
Vím, kdo jste.
No, kde mám jen začít?
Benito se poslední dobou chová...
divně, je nesvůj...
Doma se Antoñanzas také choval divně.
Tak divně, že šel dokonce se dvěma přáteli
nad ránem do bazénu.
Vypadalo to, že je opilý.
Plukovníku, Sierrová není doma. Musela utéct.
Zasraná mrcha.
Všem jednotkám: Byl vydán zatykač na Alicii Sierrovou.
Ty snímky vám nemůžu dát, ani když jste policistka.
Potřebuju svolení soudce,
nebo aspoň předsedy uličního výboru.
Počkat, někdo mi volá.
No ne, to je předseda uličního výboru.
Jak jde život, předsedo?
Děkuji mnohokrát.
Prý ano.
Máš mi ty záznamy dát. Tady od vchodu,
od bazénu, z parkoviště, z ulice…
Všechny.
Hele, Amando.
To, co jsi udělala...
Ta nepodložená obvinění proti mě…
- Nechci to slyšet. Nech mě být. - No tak...
Neslyšel jsi ji? Nech ji být.
Nenuť mě tě odsud vyhodit.
Co to sakra děláš?
Všichni budou ticho, hned!
Jsi odporný. Je mi z tebe nanic.
Vy mi říkáte, že jsem odporný? Vy?
Bankéř.
Loutka systému a kapitalismu.
Vy mi budete dávat lekci z etiky?
Ten, co ani neměl koule postavit se za své zaměstnance
- a čelit teroristům. - Sklapni!
Na zem!
Ruce za hlavu!
No tak. Tak jo!
Vy běžte tamhle!
- Arturo! - No tak, všichni na nohy.
Dostanu vás ven, slibuju.
Všechny!
To je rozdíl mezi náma dvěma, guvernére.
Já všechny tyhle lidi přišel zachránit, jsem hrdina.
Zatímco vy si z každé hovadiny načuráte do kalhot.
- Guvernére. - Arturo.
Má zbraň.
Položíš tu G36 na zem do tří vteřin.
Jestli ne, jsi mrtvý.
Kdo sakra jsi? Jestli nevadí, že se ptám.
Manila. Tajný agent party.
Podívej…
Manilo, nevěřím ti ani hovno.
Je to jen falešná pistole, co nám dali taky.
Mě neoblbneš.
Máš dvě vteřiny. Polož to sakra na zem.
A jestli jsi Amandu zneužil, modli se.
Neser mě, holka. Dochází mi trpělivost!
- Jedna. - Tak…
Já ji nezneužil.
Jen jsem jí dal prášky na úzkost.
Já vykrvácím.
Umírám.
Neumíráš. Je to povrchové zranění.
Tam nejsou tepny ani nic důležitého.
Arturo, jsi zatčen a obviněn ze znásilnění.
A…
připomínám, že mně jsi taky nabízel prášky,
ty sráči.
Tu noc v bance nikdo nespal.
Ale ta nejhorší zpráva byla,
že ani náš největší nepřítel tam venku neztrácel čas.
Sierrová viděla, jak Antoñanzas padá. Pak ho viděla dopadnout na skokánek.
Za pár vteřin se objevili Profesor a Marseille.
Byly 3:11 ráno.
Pár minut nato
měla poznávací značku.
Jak se vede, hezoune?
Kruci, Alicio, neser mě.
Jen klid.
Mám poznávací značku auta, které 7. dubna ve tři ráno
vyjelo z ulice hned vedle M-30. Musím vědět, kam jelo.
Alicio, jsi hledaná. Už takhle riskuju.
Kolikrát jsem riskovala já pro tebe, Raúle?
Mám ti to připomenout?
Tak neser.
Kolik?
Devět a půl!
Úkolem Lisabon...
je získat pro nás drahocenný čas.
Víte...
Mozek se dokáže soustředit zhruba 50 minut.
A i kdyby byly informace sebedůležitější,
v určitém bodě už nemůžeme přijímat další.
A nezbývá než se vrátit další den.
Vyznáte se ve sváření pod vodou?
Nebo jak se používá pod vodou tepelná harpuna?
Protože kov se pod vodou řeže ohněm.
Ohněm? Pod vodou?
- Jak to jde? - Deset metrů!
Rychleji.
Rychleji!
Oheň ve vodě sloužil k získání státních tajemství,
klíče k vyjednávání.
Ale nevyšlo to. Tak jsme museli zkusit delfína.
Jakého delfína?
Deset a půl.
Filip bylo naše krycí jméno pro guvernéra Národní banky.
Byl to nejrychlejší způsob, jak tajemství získat.
To je zločin nátlaku.
- Já vím. - A odhalení tajemství.
Poslali jsme tajemství na externí server.
Jestli mi ještě půjčíte tužku, můžu princip systému načrtnout.
Je skoro jedna hodina ráno.
Možná bychom si měli dát pauzu.
Jestli se obžaloba a obhájce shodnou…
Vrátí se do vězení.
A my budeme dál kopat...
a kopat... a kopat.
A mezi čtvrtou a půl pátou ráno
budeme mít vyvrtaných 11 metrů a 68 centimetrů tunelu.
A konečně…
se dostaneme na parkoviště.
- Dotazy? - Jak se dostaneme na parkoviště,
aniž by nás někdo viděl?
Správně!
Moc dobrá otázka.
Ve dvou krocích. První: Pákistán.
- Pákistán. - Ano.
A rozkaz vydáš ty.
Krtek jde na procházku.
Shakire.
- Shakire, teď. - Jistě, Profesore.
Z Pákistánu změní signál pro interní kamerový systém.
Od té chvíle uvidí dozorci záznam.
Marseille!
Marseille bude v tom kritickém bodě noci,
kdy už mají v Madridu všechny bary zavřeno, ale...
vy chcete dál tancovat se svojí novou holkou,
Sheilou.
Marseille.
U telefonu.
- Benjamíne? - U telefonu.
To přehluší rámus, který budou dělat brusky.
Stopky.
Tři, dva…
jedna…
teď.
Teď.
Dobrý večer. Nějaký problém?
Co tu sakra děláte?
Paříme, všechny bary už mají zavřeno.
Tak si tu děláme takovou malou párty v autě.
Marseille, vydrž.
Vydrž, Marseille.
Jedna minuta!
Co je to za párty s nealko pivem?
Víte, chci se dnes večer milovat.
A s alkoholem…
Ale bez alkoholu…
Vypněte tu hudbu.
Benjamíne!
Třicet vteřin!
Nevypínej to, Marseille.
- Cože? - Vypněte tu hudbu.
Dvacet sekund!
Vypněte to, sakra.
Vydrž, Marseille.
- Vystupte si z auta. - Vydrž.
Deset vteřin!
- Vystupte z auta. - Pět vteřin!
Nora je otevřená.
Jsme uvnitř.
Dobře.
Vypadněte odsud.
Jsme uvnitř.
Benjamíne.
Fáze tři.
Rozumím.
Ahoj.
M-607.
Naposledy bylo na kameře na 29. kilometru,
exit Colmenar Viejo.
V osm ráno druhý den...
začne poslední fáze.
Tehdy opustí Lisabon vězení v Soto del Real
v doprovodu stejného konvoje jako předchozí den.
Právě opustila vězení.
Připravte se.
Tokio, připrav Gandíu.
V 8:35 přijede k Národnímu soudu
a vchod bude opět plný novinářů.
Budou muset opakovat stejný postup.
Zajedou na parkoviště.
Jen s jedním rozdílem…
Už tam budete vy.
Ale nikdo vás neuvidí.
Protože přes noc…
postavíte falešnou zeď.
Ať se práší za kočárem!
Na stavbu zdi budete mít tři hodiny,
než dorazí první zaměstnanci soudu,
tedy do 7:00.
Ta zeď
bude tak malá, aby si jí nikdo nevšiml,
ale dost velká, abyste se za ni schovali.
Dokonalé.
A teď přijde chvíle pro Davida Copperfielda.
Jak někoho zachránit
z dodávky hlídané šesti dalšími vozidly
a obklopené civilní stráží,
aniž by si toho někdo všiml.
Jak to udělat, aby život šel dál,
jako by se nic nestalo.
K tomu potřebujeme udělat další tah.
Další základní tah.
Nadešel tvůj čas.
Buď pánem svého osudu:
život, nebo smrt.
Zapojili jsme tvoje udělátka.
Zavoláš do stanu, promluvíš s Tamayem a řekneš mu,
že jsi zabil Nairobi.
Ty zasranej hajzle.
A že jsi zabil i mě.
Že jsme ještě nenašli úkryt,
ale už se blížíme.
Že půjdeš ven a máš vysílačku.
Copak?
Pořád tě tak rajcuju jako předtím?
Tak mazej.
Velicí centrum.
Tady César Gandía.
Šéf ochranky guvernéra Národní banky.
Je to past. Chytili mě!
Snaží se vás podfouknout!
Gandío...
tady Profesor.
Čekali jsme, že to uděláš,
ale další pokusy už mít nebudeš.
Příští hovor už půjde Tamayovi.
- Když to uděláš zas... - Mysli na svého synka.
...Tokio tě popraví.
Slyšíš mě, Tokio?
- Zcela zřetelně. - Poslouchej mě, Tokio.
Zavěsíš...
a zabiješ ho.
Pochop jednu věc, Gandío.
Nemůžeš vyhrát. Už jsi prohrál. Rozumíš?
Zbývá ti jediné hrdinství, abys znovu viděl ženu a syna.
Jinak o tebe přijdou.
Přijdou o tebe.
Slyšíš mě, Tokio?
To si piš.
Suárez!
Martínezi!
Plukovníku!
Máme Gandíu.
Gandío, to jsem já.
Plukovníku, jsem v úkrytu.
Brzy mě najdou.
Odstranil jsem Nairobi a Tokio.
Zahajuji další útok.
Beru vysílačku. Dám vám frekvenci.
Pohotovost všem jednotkám.
Alfo a Beto, připravte se.
Všichni připravit.
Jdeme, jdeme.
4-6-2, tečka, 6-6-2.
Pojď s námi.
Co budeme dělat, když ji nemáme vzít, až přijedou?
Čekat ve zdi deset hodin?
Tentokrát se vrátí za necelých 20 minut.
Budou samozřejmě naléhat, ale je to její právo.
Rozhodla jsem se nevypovídat.
Paní Murillová, včera jste se vážně usvědčila.
Radím vám, nesnažte se vycouvat.
Můžete dostat jisté výsady.
Soudce bude nucen ji poslat do vězení,
a stejní strážci, co ji přivedli, ji zase odvedou na parkoviště.
Ale nikdo je neuvidí,
protože kancelář ostrahy
bude sledovat záznam z předchozího dne.
Jak Lisabon přišla poprvé.
Ale tentokrát
jim zkříží cestu...
soudce... prokurátor...
policista...
a dva advokáti.
No, ty budeš spíš dělat vězně.
Benjamíne.
- Všichni připraveni? - Připraveni.
Teď.
- Benjamíne. - Vidím ji.
Dvacet pět metrů.
Deset metrů.
Signál bude…
„Dobrý den.“
Tři metry.
Dobrý den.
Zdravím, slečno Lisabon.
Ahoj.
Jdeme.
Nic jim neusnadníme. Za 45 vteřin
budou mít všichni na hrudi připevněné výbušniny.
Za 55 vteřin už je budou nahrávat dvě kamery a dva mikrofony, takže…
jestli se rozhodnou změnit trasu…
Bum.
Jestli se pokusí spustit alarm…
Bum.
Jestli nedovezeš odsouzenou zpátky do vězení…
Bum.
Tak povezeme odsouzenou my, nebo ne?
Dáme jim jinou Lisabon.
Kolegové…
Všechno v pořádku? Nějak vám to trvá.
Ne, všechno v pořádku.
- Už jedeme. - Dobře, rozumím.
A tam začíná velký kouzelnický trik.
Vrchol show Davida Copperfielda.
- Kdo je Copperfield? - Ten kouzelník.
To není Harry Potter?
Všechno bude vypadat jako předtím.
Ale bude to jiné.
Protože někdo bude tou dobou spěchat tunelem.
No tak.
Tak jo.
Tokio…
Lisabon je na cestě.
Začni odpočítávat... Teď.
Utíkej!
Plukovníku, střílí se tam!
Gandío!
- Gandío, odpověz. - Tady Gandía.
Tady Gandía!
- Obkličují mě. - Obkličují mě, pane.
- Jsem pod křížovou palbou. - Pěkné.
Běž nahoru.
Kde jste? Můžeme vás krýt?
Ne.
Ne, plukovníku.
- Jdu na střechu. - Jdu na střechu, pane.
Žádám o evakuaci.
Žádám o evakuaci!
Suárezi, proboha, pošli helikoptéru.
- Běž! - Delto 1, připravit.
Záchranná operace v Národní bance!
Vydržte, Gandío.
Mám M16 a tři zásobníky.
Nevím, jak dlouho vydržím odolávat.
Oheň. Teď.
Zapálili oheň.
Začíná tam hořet. Nic nevidím!
Plukovníku.
Na střeše je kouř.
Vydržte. Vrtulník je na cestě.
Lisabon.
- Marseille! - Marseille!
Profesore, máme Lisabon.
Nabij slepé.
Jedem!
Kde seženeme vojenský vrtulník?
Tam, odkud máme vozy na loupež: na černém trhu.
Navíc zachytíme jejich komunikaci,
takže až zavolají vrtulník,
odpovíme my.
Kde je kurva ten vrtulník?
Delto, pozice.
Čas?
Dvě minuty padesát vteřin.
Dvě minuty padesát, pane.
Běžte na střechu. Kryjeme vás.
To nepůjde. U dveří je plastická trhavina. RDX.
- Do hajzlu! Pyrotechniky! - Pyrotechniky!
Popište zařízení.
Modrý drát k základně.
Je tam detektor pohybu a modrý drát k základně.
Přestřihněte ho. To je běžné.
- Určitě? - Ano.
- Ne! - Přeřízněte ho.
Ne. Plukovníku!
- Drát přestřižen. - Drát přestřižen!
Denvere, teď.
- Teď. - Jsem v černém. Nestřílejte.
- Dveře. - Jdu ven.
Jsem v černém a mám lyžařskou masku. Nestřílejte.
Je v černém. Kryjte ho.
- Očekávejte křížovou palbu. - Rozumím.
Nabij slepé.
Běž!
Jdeme!
Jsou na střeše. Střílejí!
Krycí palbu!
Je tam kouř. Nemůžu zaměřit.
- Tokio, teď. - Palermo?
Otevři.
- Zaměřuji cíl. - Nevidím.
Mám je. Vidím je!
Cíl zaměřen.
Povolení střílet.
- Střílejí na nás! - Ti hajzlové.
Nemáme krytí.
- Jsou úplně odkrytí! - Kryjte se!
Ustupujeme a kryjeme se.
Delto, začni přibližovací manévr. Záchranný protokol.
Chci rychlý a čistý odvoz.
Marseille.
- Už se blížím. - Vrtulník na místě.
Ať už klesne, krucinál!
Do toho.
- Povolení k sestupu, pane! - Povoleno.
Zpátky do vrtulníku, hned!
Lisabon!
Denvere.
Vítej v Národní bance!
Balík doručen, Profesore.
Budu pryč za dvě minuty.
Kam sakra ten vrtulník letí?
Delto 1, co je?
Delto 1, vrať se na svou pozici!
- Delto 1, mluv! - Kurva!
Vrtulník má problémy.
Podíváme se na to.
Co to je za agentku? Ta je drzá.
Stahují se.
Jsi v pořádku?
Ano?
Cože?
Volají ze Soto del Real. Konvoj, co vezl Murillovou.
Mám tu ženu, co tvrdí, že ji unesli, když šla od kadeřníka.
A co já s tím, kruci?
Tohle je velitelství pro loupež!
Na, to je debil.
Gandío, vydržte!
Zůstaňte na schodech, než se vrtulník vrátí.
Kde je kurva ten vrtulník?
Plukovníku…
- Co? - Plukovníku.
Zdá se, že ta situace...
je podvrh.
Ano!
Pojď si!
Jo!
Kurva, jo!
- Ano! - Profesore.
Lisabon je s námi.
Opakuji, Lisabon je s námi!
Kurva, jo!
Poslouchejte mě.
Tuhle válku…
vyhrajeme.
Pro Nairobi.
Ani hnout.
Šach-mat, ty parchante.
Překlad titulků: Anna Perglerová