‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫איך אני נראה?‬
‫עוצמתי...‬
‫יפהפה.‬
‫מרטין,‬
‫כבר שנים, אתה הולך במעגלים...‬
‫מרגיש מה שאתה מרגיש.‬
‫אני חושב שהגיע הזמן שתעבור הלאה.‬
‫נוכל לעבור ליין, אם תרצה.‬
‫שנשתה כוס?‬ ‫-לא.‬
‫לא, אני לא שותה את היין הזה איתך.‬
‫אני יוצא לארוחת ערב עם טטיאנה.‬
‫נכון.‬
‫אתה תחשוב עליי.‬
‫אבל...‬
‫לא אחשוב עליך.‬
‫אתה לא צריך להגיד לי את זה במפורש.‬ ‫זה די ברור.‬
‫בחייך. אתה חושב שאני לא אוהב אותך?‬
‫גם אני מרגיש שמה שיש בינינו‬
‫הוא יוצא מן הכלל, ייחודי, נפלא.‬
‫אני מבין באהבה. הייתי נשוי חמש פעמים.‬
‫אוקיי.‬ ‫-מה שמעולם לא אמרתי לך...‬
‫זה שמעולם לא הרגשתי משהו‬ ‫עם אף אחת מהנשים האלה‬
‫שאפילו דומה למה שיש לי איתך.‬
‫אפילו לא קרוב.‬
‫אתה ואני נפשות תאומות.‬
‫אבל רק ב-99 אחוז.‬
‫כפי שאתה יודע, אני ממש אוהב נשים.‬
‫ואתה אוהב אותי יותר מדי.‬
‫ומה זה אחוז אחד מול 99 אחוז?‬
‫אלא אם אתה לא אמיץ מספיק כדי לנסות.‬
‫אחוז אחד הוא מיטוכונדריון זעיר.‬
‫אבל התשוקה שלי מבוססת עליו.‬
‫מיטוכונדריון.‬
‫איפה התשוקה שלך?‬
‫כאן?‬
‫איפה היא?‬
‫אל תדאג, תירגע.‬
‫אל תפחד.‬
‫אתה פחדן, נכון?‬
‫איפה היא?‬
‫תראה...‬
‫הייתי נותן הכול כדי להרגיש את זה, אבל...‬
‫זה בלתי אפשרי.‬
‫אני אוהב אותך, מרטין.‬
‫אבל אחי צודק. דרכינו חייבות להיפרד.‬
‫ועלינו לנטוש את התוכנית.‬
‫אחיך הבן זונה אמר לך שאני אוהב אותך‬
‫כדי לפרק את הבית הזה.‬
‫אתה הולך לעשות שכפולים‬ ‫במטבעה המלכותית, נכון?‬
‫הצעתי להתיך זהב יחד.‬
‫אתה תקוע על משהו שלעולם לא יתקיים!‬
‫אני חייב לעזוב אותך. זה...‬
‫למען האהבה.‬
‫למען האחווה.‬
‫למען המחויבות שלי כלפיך.‬
‫עזוב...‬
‫ורפא את הפצע.‬
‫לפעמים המרחק הוא הדרך היחידה למצוא שלווה.‬
‫להתראות, ידידי.‬
‫אני בטוח שבדרך זו או אחרת,‬
‫הזמן יאחד בינינו.‬
‫בזמן שאליסיה סיירה צעדה‬ ‫אל עבר בית המטבחיים...‬
‫היא עטתה חיוך חידתי שאיש לא שם לב אליו.‬
‫החיוך הזה היה חיוך של מישהי‬ ‫שלא מתכוונת להודות בתבוסה.‬
‫בבקשה, כאן.‬
‫האם זה נכון שהורית להביא את בתה‬ ‫של אגאתה חימנז, המכונה ניירובי,‬
‫כדי שהיא תתקרב לחלון ותוכלו לירות בה?‬
‫האם היא מתה מהירי?‬ ‫-זה לגמרי לא נכון.‬
‫זו לא הייתה בת, זה היה בן.‬
‫בן תשע.‬
‫וכן, הוריתי שיביאו אותו.‬
‫בידיעת הממונים עליי, כמובן.‬
‫מה את עושה, אליסיה?‬ ‫-ירינו בה בחזה.‬
‫ואז לא הרשיתי לרופא להיכנס ולנתח.‬
‫אנטוניאנזס, תגביר את הווליום!‬
‫החברים שלה הצילו אותה. הכול לחינם.‬
‫היא נהרגה על ידי ראש האבטחה של בנק ספרד,‬
‫גנדייה,‬
‫בתמיכתו של קולונל טמאיו.‬
‫כלבה מזדיינת.‬ ‫-זה חייב להיאמר.‬
‫עוד שאלות.‬
‫זה נכון שאוסמן הזה,‬ ‫אני לא יודע אם את מכירה אותו,‬
‫קבר את קורטז בעודו בחיים?‬
‫כן, קברנו אותו בחיים.‬
‫בטימימון...‬
‫עולמו של טמאיו התפרק.‬
‫ברור שאני מכירה את אוסמן. הוא מקצוען.‬
‫הוא מסוגל לקבור אדם בעודו חי,‬
‫ולהשאיר אותו רועד מפחד מבלי שימות.‬
‫הדימוי הציבורי שלו התפורר‬ ‫והגרוע ביותר היה עתיד לבוא.‬
‫בתוך הבנק, ההימור הגדול שלו‬ ‫היה מחוסר הכרה.‬
‫פלרמו.‬
‫מה מצבו?‬ ‫-אנחנו מנתחים.‬
‫שרוע על אלונקה ופצוע קשה.‬
‫תציל את חייו.‬
‫האם סיממתם אותו?‬
‫סמים? סיממנו אותו.‬
‫באמצעות שאיפה.‬
‫ותלינו אותו ושפכנו עליו מים קרים,‬
‫והוא חירבן על עצמו.‬
‫כל מה שהילד אמר הוא נכון לחלוטין.‬
‫ויש הרבה דברים שהוא שכח לומר.‬
‫והאם הממשלה הייתה מודעת לכל זה?‬
‫מודעת?‬
‫הממשלה נתנה את ההוראות.‬
‫לא התעוררתי יום אחד וחשבתי,‬ ‫"אני אחקור את הילד בטירוף".‬
‫אין סיכוי! כולם תמכו בי.‬
‫אנשי המודיעין, מפקדי המשטרה ומשרד הפנים.‬
‫כולם ידעו על זה.‬
‫ועכשיו אתם יודעים. תודה רבה.‬
‫אליסיה סיירה, מנהלת המשא ומתן בבנק ספרד,‬
‫חושפת הכל ולא חסה על איש.‬
‫היא מודה בעינויים,‬ ‫אך מטילה את האחריות על הממשלה.‬
‫הממשלה נתנה את ההוראות‬
‫והיא אומרת, "כולם ידעו".‬
‫אנחנו צריכים לקבור את הכלבה הזאת.‬
‫בזמן שכל ספרד הייתה דבוקה לטלוויזיה,‬
‫במסעדה סינית לשעבר במרכז מדריד,‬
‫בנחמין ואנשיו‬
‫הקימו מהומה.‬
‫מרסיי.‬
‫מגיע לנקודת החילוץ.‬
‫קיבלתי.‬
‫אחת, שתיים, שלוש.‬
‫כמה מטרים?‬
‫ארבעה מטרים.‬
‫אצטרך עבודה מהירה יותר.‬
‫עשרים ושישה שוטרים ישמרו על ליסבון,‬
‫ויהיו מפוזרים בין שבעה רכבים.‬
‫שלושה מאחור…‬
‫ושלושה מלפנים.‬
‫ובאמצע, הוואן שבו היא תהיה.‬
‫הם ייסעו קודם לבית המשפט הלאומי ומשם לכלא.‬
‫מה הנקודה הכי פגיעה?‬
‫על הכביש.‬
‫מנקודה אל"ף לבי"ת.‬
‫לא.‬
‫בבית המשפט?‬
‫לא.‬
‫אנחנו הולכים לחפור מנהרה לתוך הכלא?‬ ‫-לא.‬
‫אבל ישנו מקום פגיע.‬
‫למעשה, כולנו ראינו אותו.‬
‫בטלוויזיה.‬
‫כשהכניסה לבית המשפט הלאומי‬ ‫מלאה בעיתונאים,‬
‫מה המשטרה עושה?‬
‫הם לוקחים את האסיר...‬
‫דרך החניון.‬
‫רק הוואן נכנס.‬
‫תוך חצי דקה, השיירה המשוריינת‬ ‫של 26 שוטרים מצטמצמת...‬
‫לשישה שוטרים.‬
‫ומשבעה רכבים...‬
‫לאחד.‬
‫- משטרה -‬
‫וחניון הוא לא בונקר‬ ‫או כלא בעל אבטחה גבוהה.‬
‫חניון הוא...‬ ‫-חניון.‬
‫בדיוק.‬
‫מחניון בית המשפט הלאומי‬
‫למרתף המסעדה שלנו,‬
‫יש בדיוק...‬
‫אחד עשר מטר ו-68 ס"מ של אבן חול.‬
‫אבן חול. אתם כורים אסטוריאנים.‬
‫הטובים ביותר.‬ ‫-מה זה בשבילכם?‬
‫כלום. מכוש, את חפירה, מטחנה.‬
‫מינימום רעש, יעילות מרבית.‬
‫עשר שעות, בנחמין, שיהיה מוכן.‬
‫והפינוי?‬
‫מכונות תעשייתיות, אבל שקטות.‬
‫ניקח את ההריסות למטבח.‬
‫זה יהיה מבצע נקי ומהיר.‬
‫בנחמין?‬
‫חמישה מטרים.‬
‫פלרמו.‬
‫אני מקשיב, פרופסור.‬
‫מה שלומו?‬
‫הוא בהכרה.‬
‫מצב גופני כללי?‬
‫הוא לא יכול להזיז יד אחת.‬
‫הוא איבד הרבה דם. הוא בקושי יכול לנשום.‬
‫הוא סמרטוט.‬
‫אבל הוא יתאושש?‬
‫אם הייתי אימא שלו,‬ ‫הייתי מדליק נרות, אדוני.‬
‫אני אומר לך שהוא יחלים.‬
‫אני אדאג לזה באופן אישי.‬
‫גם אם אצטרך לקחת אותו‬ ‫ולהיות איתו שישה חודשים.‬
‫אבל אני ארפא אותך.‬
‫אני אאכיל אותך במרק.‬
‫אני אשיב אותך לכוחותיך.‬
‫וכשתהיה חזק כמו שור,‬ ‫אתה יודע מה יקרה?‬
‫אני אהרוג אותך.‬
‫אהרוג אותך במכות.‬
‫למה לעזאזל אנחנו מצילים את החיים‬ ‫של הבן זונה הזה?‬
‫הוא יכול לדבר?‬ ‫-עד כה, הוא לא אמר יותר מדי.‬
‫קוראים לי סטוקהולם. אתה זוכר אותי?‬
‫תעזבי אותי, כלבה מזוינת, חלאה.‬
‫עזבי.‬
‫פרופסור, הוא יכול לדבר.‬
‫הוא הרג את ניירובי.‬
‫מה אנחנו עושים, לעזאזל?‬
‫חייבים להרוג אותו.‬
‫זה יהיה תלוי בו, ריו.‬
‫אם הוא רוצה לחיות, הוא יחיה.‬
‫אבל אם הוא רוצה למות...‬
‫הוא ימות.‬
‫איך זה תלוי בו?‬
‫אתה לא יכול להגיד את זה.‬
‫אין לך מושג איך אנחנו מרגישים כאן.‬
‫אתה לא יודע איך זה להסתכל לו בעיניים.‬
‫טוקיו…‬
‫אל תדבר אליי כאילו אתה אבא שלי.‬
‫אתה יודע איך אני מרגישה?‬
‫אתה יודע איך הלסינקי מרגיש?‬
‫הלסינקי...‬
‫תופר אותו.‬
‫הוא מטפל בו.‬
‫אתה יודע במי הוא טיפל קודם? לא.‬
‫אתה לא יודע. ברור שלא.‬
‫אתה לא יודע כלום. אתה חי בבור,‬ ‫חבוי כמו עכברוש.‬
‫כך אתה ממשיך לתת פקודות‬ ‫אחרי שניירובי נהרגה,‬
‫בלי להזיל דמעה, כי אתה לא מרגיש כלום.‬
‫אתה לא מרגיש כלום!‬
‫מספיק!‬
‫אתה לא מרגיש כלום!‬
‫תפסיקי.‬
‫כלום!‬ ‫-תפסיקי!‬
‫גם אתה רוצה להאכיל אותו במרק?‬
‫טוקיו, הייתי לוקח אותו ‬
‫והייתי תוקע בו ברזל בוער.‬
‫הייתי לוקח אותו לבית היציקה,‬
‫ומכניס את ראשו לתנור כדי לחסל אותו.‬
‫את חושבת שלא כואב לי בגלל ניירובי?‬
‫שגם לפרופסור לא כואב?‬
‫זה לא נראה ככה.‬
‫הוא אסיר.‬
‫ואנחנו לא הורגים אסירים.‬
‫למרות שזה כואב לנו,‬ ‫אנחנו לא הורגים אסירים.‬
‫וגם לא נהרוג בדם קר.‬
‫אבל הוא עשה זאת!‬
‫הוא הרג את ניירובי! היא הייתה פצועה.‬
‫היא לא הייתה חמושה. היא נכנעה!‬
‫הייתה לנו הפסקת אש, לעזאזל!‬
‫עכשיו העיקר הוא הצלת חיינו, ריו,‬ ‫כמו שהצלנו את חייך.‬
‫זה כרוך בנזק משני, כמו ספיגת הכאב.‬
‫נגמר לנו הזמן.‬ ‫הם הפרו את הפסקת האש.‬
‫אנחנו חייבים לשנות את המצב.‬
‫הלסינקי.‬
‫הלסינקי!‬
‫הלסינקי, לא!‬
‫לא!‬ ‫-למה הרגת אותה,‬
‫בן זונה שכמוך?‬
‫למה הרגת אותה, בן זונה?‬
‫פלרמו.‬
‫הלסינקי, תסתכל עליי.‬
‫תסתכל לי בעיניים, שמנצ'יק.‬
‫הלסינקי!‬
‫בוא, אחי.‬
‫ריו, דנוור.‬
‫לעבודה.‬
‫עכשיו.‬
‫פלרמו?‬
‫הוא חי, אדוני.‬
‫בן זונה.‬
‫זה קורה לך עכשיו?‬
‫אתה עובר התקף חרדה.‬
‫היה שם מתוח מאוד.‬
‫זה יעבור עוד רגע.‬
‫אני כבר יודעת שנדפקתי, הנציב. ‬ ‫אתה לא צריך להזכיר לי.‬
‫אני רוצה לדעת מה קרה.‬ ‫-תתקשרי אליהם.‬
‫אני אחראית על ניהול מו"מ כבר 15 שנה.‬
‫אני יודעת כשסוגרים עסקה.‬
‫תתקשרי אליהם. את תהיי איתם תוך 24 שעות.‬
‫לא נבוא בעקבותייך.‬
‫היא עמדה עם הגב לקיר.‬ ‫היא עמדה להפיל את הפרופסור.‬
‫התשתי אותה. כמעט ניצחתי אותה.‬
‫אבל אז קרה משהו.‬
‫אבל מה יכול לקרות כשמישהו נמצא בבידוד?‬
‫אולי היא לא הייתה מבודדת.‬
‫אנטוניאנזס, תישאר לשמור על מוריליו.‬
‫אל תיתן לאף אחד להיכנס.‬
‫אנטוניאנזס?‬
‫מה דעתך...‬
‫הנציב?‬
‫שנלך על אנטוניאנזס?‬
‫יצור חכם.‬
‫זה ממש כמו חופשה.‬
‫אני אחזור בשבילך, הנציב.‬
‫הליכי בית המשפט נפתחו נגד אליסיה סיירה‬
‫והוצא צו למעצרה.‬
‫מנהלת המו"מ המשטרתי עשויה להיות‬ ‫הראשונה להיעצר‬
‫בשוד של בנק ספרד, מגוחך ככל שזה נשמע.‬
‫היא מואשמת במאסר שווא ועינוי‬
‫בעקבות מסיבת העיתונאים במשרד הפנים.‬
‫השר, מפקד המודיעין ומפקדי המשטרה‬
‫מכינים תביעות הוצאת דיבה נגד המפקחת.‬
‫זה מאושר. משרד הפנים מבקש את מעצרה המידי.‬
‫לכו לתפוס אותה!‬
‫אני מצטער.‬
‫אני אחראי לכל החרא הזה.‬
‫לא לקחתי בחשבון את הכאב שזה יגרום לך.‬ ‫אני מצטער.‬
‫מה אתה יודע על כאב, פלרמו?‬
‫כאב הוא כמו מלווה בריבית.‬
‫משאיר אותך עם חוב שלעולם לא תוכל לשלם.‬
‫אני יכול לעמוד בכאב.‬
‫הרבה כאב.‬
‫כן?‬
‫מה עם הכאב שאתה מרגיש עכשיו?‬
‫כי זה שונה, נכון?‬
‫ראיתי את זה בעיניים שלך.‬
‫ראיתי את זה, וזה היה כמו לראות‬ ‫את עצמי במראה.‬
‫אין לך מושג...‬
‫איפה תיפול.‬
‫צא מזה עכשיו.‬
‫אחרת אתה מסתכן בכך...‬
‫שתהפוך לחרא כמוני.‬
‫המפלצת האיומה הזאת שהפכתי אליה.‬
‫בחור שהורס כל מה שהוא נוגע בו.‬
‫מישהו שרוצה למות כבר שנים רבות.‬
‫ואתה לא יכול להשתחרר מזה.‬ ‫אתה אף פעם לא משתחרר.‬
‫תראה, אחי.‬
‫כל השטויות האלה של בום-בום, ביי...‬
‫התייחסתי אליך כמו חרא.‬
‫לא העזתי, לא יכולתי, לא ידעתי איך.‬
‫אבל תן לי לומר לך, אני לצידך.‬ ‫לא אתן לך ליפול.‬
‫אני יודע.‬
‫ידעתי מההתחלה.‬
‫אני יודע מי אתה.‬
‫קוראים לי מרטין ברוטה.‬
‫נולדתי בבואנוס איירס.‬
‫אבל אני גר בפלרמו, סיציליה.‬
‫אני הולך להוציא אותך מכאן בחיים.‬
‫גם אם אאלץ למות בדרך.‬
‫קוראים לי מירקו דרגיץ'.‬
‫אני מבלגרד.‬
‫איבדתי את אוסלו במטבעה.‬
‫איבדתי את ניירובי.‬
‫אני לא מתכוון לאבד מישהו נוסף.‬
‫כולל אותך, מרטין ברוטה.‬
‫- בית המשפט הלאומי‬ ‫09:34 שעות -‬
‫ליסבון תתחיל להעיד בבית המשפט הלאומי.‬
‫היא תספק פרטים אמינים וספציפיים,‬
‫ותזכה באמונו של השופט.‬
‫והיא תעשה את זה בקפידה כי כל זה...‬
‫הוא חלק מתוכנית פריז.‬
‫מהי תוכנית פריז?‬
‫תוכנית חילוץ למקרה שאחד מאיתנו יתפס.‬
‫אבל למה פריז?‬
‫כי פריז היא עיר החופש.‬
‫והאהבה.‬
‫מי לא הסתובב מאוהב בפריז? נכון, בחורים?‬
‫מה ליסבון תגיד לשופט?‬
‫את האמת, את כל האמת ורק את האמת.‬
‫ולמעשה, היא תתחיל באהבה.‬
‫איך התאחדת עם סרחיו מרקינה?‬ ‫האם זה סוכם קודם?‬
‫פגשתי אותו שנה אחרי שנמלטנו‬
‫בפלאוון שבפיליפינים.‬
‫הוא השאיר לי חידה עם נקודות ציון.‬
‫הוא אולי לא נראה כזה, אך הוא מאוד רומנטי.‬
‫היא תספר להם הכול.‬
‫הכול. איפה גרנו, כל כמה זמן שינינו מיקום.‬
‫אחרי שעה וחצי בערך,‬ ‫היא תתחיל לספר להם על התוכנית.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫היא לא יכולה לעשות את זה.‬ ‫-היא יכולה.‬
‫האמת היא בסיס האמון, וזו עובדה.‬
‫התוכנית היא לגנוב 90 טונות זהב‬ ‫מהמאגרים הלאומיים.‬
‫ברגע זה אנו מתיכים אותו.‬
‫הם מתיכים אותו בפנים?‬ ‫-כמובן.‬
‫עד עכשיו, הם התיכו בערך 50 טון.‬
‫אנו משתמשים בכבשנים תעשייתיים‬ ‫המיוצרים על ידי הורמונד.‬
‫הורמונד.‬
‫גרמנים. הטובים ביותר.‬
‫בנחמין, מה מצבנו?‬
‫שבעה וחצי מטרים.‬
‫מהר יותר.‬
‫מהר יותר!‬
‫ניתן להם את כל הפרטים.‬
‫הם מגיעים ל-2,300 מעלות צלזיוס,‬ ‫וזהב נמס ב-1,064 מעלות צלזיוס.‬
‫נציף אותם בפרטים טכניים,‬ ‫כך שהמוחות שלהם...‬
‫יצטרכו להמשיך לעבד את כל המידע.‬
‫ידענו שהכספת מוצפת בקצב של‬ ‫7,500 ליטר לדקה.‬
‫מידע מפורט מאוד.‬
‫ואנחנו נעשה את זה כדי...‬
‫לעייף אותם.‬ ‫-נכון.‬
‫האתגר העיקרי היה צינור החיבור.‬
‫אפשר לקבל נייר ועט?‬
‫אני הולכת לעייף אותך.‬
‫מטרים?‬ ‫-תשעה מטרים!‬
‫מהר יותר.‬
‫דלת הכספת...‬
‫ארבעה עשר טון פלדה...‬
‫היינו צריכים לקדוח בה מעגל‬ ‫בתוך כמה דקות...‬
‫הבתיסקף מוצף...‬
‫הצוללן נכנס לכאן...‬
‫ריתכנו את צינור החיבור...‬
‫כדי להשוות את הלחץ... וזה יוצא מהצד השני.‬
‫משהו כזה.‬
‫תדאגו שיביאו ארוחת ערב, בבקשה.‬
‫אומרים שלנשים בהיריון‬ ‫יש חוש ריח חד יותר.‬
‫זה אולי הדבר היחיד שהפרופסור לא צפה.‬
‫זו הייתה הפעם הראשונה‬ ‫שמישהו עלה על עקבותיו‬
‫מבלי שהוא חש בזה.‬
‫אשתו של אנטוניאנזס‬ ‫עדיין לא ראתה את החדשות.‬
‫מריסה?‬ ‫-לקחו לסיירה פחות משלוש דקות‬
‫להשיג את המידע שחיפשה.‬
‫אני קולגה של בניטו.‬
‫אני יודעת מי את.‬
‫בואי נראה, ממה להתחיל?‬
‫בניטו מתנהג...‬
‫מוזר בזמן האחרון, לחוץ…‬
‫אנטוניאנזס נראה מודאג בבית.‬
‫עד כדי כך שהוא שחה לפנות בוקר‬
‫עם שני חברים בבריכה.‬
‫ונראה שהוא היה שיכור.‬
‫קולונל, סיירה לא בבית. היא בטח ברחה.‬
‫כלבה מזוינת.‬
‫כל היחידות, יצא צו מעצר לאליסיה סיירה.‬
‫אני לא יכול לתת לך את הסרטונים‬ ‫גם אם את שוטרת.‬
‫אני צריך אישור משופט,‬
‫או לפחות מנשיא התאחדות התושבים.‬
‫רגע, מישהו מתקשר אליי.‬
‫תראה, זה נשיא התאחדות התושבים.‬
‫מה שלומך, הנשיא?‬
‫תודה רבה לך.‬
‫הוא אמר כן.‬
‫תן לי את הקלטות, של הכניסה,‬
‫הבריכה, החניון, הרחוב...‬
‫הכול.‬
‫תקשיבי, אמנדה.‬
‫מה שעשית קודם...‬
‫האשמת אותי בהאשמות לא מבוססות...‬
‫אני לא רוצה לשמוע. תניח לי.‬ ‫-עכשיו, תראי...‬
‫לא שמעת אותה? תניח לה.‬
‫אל תגרום לי להעיף אותך מכאן.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫תהיו בשקט, עכשיו!‬
‫אתה מתועב. אתה מעורר בי בחילה!‬
‫אתה קורא לי מתועב? אתה?‬
‫בנקאי.‬
‫בובה של המערכת והקפיטליזם.‬
‫אתה נותן לי שיעורים באתיקה?‬
‫מישהו שלא היו לו הביצים להגן על עובדיו‬
‫ולהתמודד עם הטרוריסטים.‬ ‫-שתוק!‬
‫על הרצפה!‬
‫ידיים מאחורי הראש!‬
‫קדימה. טוב!‬
‫אתה, לשם!‬
‫ארטורו!‬ ‫-קדימה, כולם על הרגליים.‬
‫אני אוציא את כולכם, אני מבטיח.‬
‫את כולכם!‬
‫זה ההבדל בינך לביני, הנגיד.‬
‫באתי להציל את כל האנשים האלה,‬ ‫להיות גיבור.‬
‫בזמן שאתה משתין במכנסיים מהדבר הכי קטן.‬
‫הנגיד.‬ ‫-ארטורו.‬
‫יש לה אקדח.‬
‫אתה תניח את ה-G36 הזה על הרצפה‬ ‫בשלוש השניות הבאות.‬
‫כי אם לא, אתה מת.‬
‫מי את, לעזאזל? אם לא אכפת לך שאני שואל.‬
‫מנילה. סוכנת סמויה של הכנופיה.‬
‫טוב, תראי…‬
‫מנילה, אני לא קונה מילה.‬
‫מה שכן, האקדח הזה הוא אחד המזויפים‬ ‫שהם נותנים לנו.‬
‫את לא עובדת עליי.‬
‫יש לך שתי שניות. הנח את הרובה על הרצפה.‬
‫ותתפלל שזה לא נכון שהתעללת באמנדה.‬
‫את מעצבנת אותי.‬ ‫אני מתחיל לאבד את הסבלנות.‬
‫אחת.‬ ‫-אז...‬
‫לא התעללתי בה.‬
‫רק נתתי לה כמה כדורים לחרדה שלה.‬
‫אני מדמם למוות.‬
‫אני גוסס.‬
‫אתה לא גוסס. יש פצע יציאה.‬
‫אין שם עורקים או משהו חשוב.‬
‫ארטורו, אתה עצור בעוון אונס.‬
‫ו…‬
‫תרשה לי להזכיר לך שהצעת גם לי כדורים,‬
‫חלאה.‬
‫באותו לילה בבנק, אף אחד לא ישן.‬
‫אבל החדשות הכי גרועות‬
‫היו שברחובות, האויב הגדול ביותר שלנו‬ ‫לא בזבז זמן.‬
‫ראשית, סיירה ראתה את אנטוניאנזס נופל.‬ ‫ואז היא ראתה אותו פוגע בקרש הקפיצה.‬
‫כעבור כמה שניות, הפרופסור ומרסיי הופיעו.‬
‫השעה הייתה 03:11 לפנות בוקר.‬
‫דקות לאחר מכן,‬
‫הייתה לה לוחית הרישוי.‬
‫מה קורה, חמוד?‬
‫זין, אליסיה, אל תבלבלי את המוח.‬
‫תירגע.‬
‫יש לי לוחית רישוי מה-7 באפריל‬ ‫בשלוש לפנות בוקר.‬
‫המכונית יצאה מרחוב שמתחבר לכביש M-30.‬ ‫אני צריכה לדעת את היעד.‬
‫אליסיה, את אישה מבוקשת. אני לוקח סיכון.‬
‫כמה פעמים לקחתי סיכונים בשבילך, ראול?‬
‫להזכיר לך את האחרון?‬
‫אל תבלבל לי את המוח.‬
‫כמה מטרים?‬
‫תשעה וחצי.‬
‫המשימה של ליסבון...‬
‫היא להרוויח לנו את הזמן שאנחנו צריכים.‬
‫אתם מבינים…‬
‫אנשים יכולים להתרכז במשך כ-50 דקות.‬
‫לא משנה כמה המידע חשוב,‬
‫מגיע הרגע בו אתה לא מסוגל לעבד יותר.‬
‫ולא תהיה להם ברירה אלא לחזור למחרת.‬
‫אתה מבין משהו בריתוך מתחת למים?‬
‫או איך להשתמש במוט תרמי מתחת למים?‬
‫כי במים חותכים מתכת באש.‬
‫אש? מתחת למים?‬
‫מה מצבנו?‬ ‫-עשרה מטרים!‬
‫מהר יותר.‬
‫מהר יותר!‬
‫אש מתחת למים כדי להגיע לסודות המדינה,‬
‫המפתח למשא ומתן.‬
‫אבל זה לא הסתדר.‬ ‫היינו צריכים לפנות לדולפין.‬
‫דולפין?‬
‫עשרה וחצי.‬
‫פליפר הוא השם שנתנו לנגיד בנק ספרד.‬
‫זו הייתה הדרך המהירה ביותר להשיג את הסודות‬ ‫ולנהל מו"מ.‬
‫זה מעשה כפייה.‬
‫אני יודעת.‬ ‫-וחשיפת סודות.‬
‫שלחנו את הסודות לשרת חיצוני.‬
‫אם תשאיל לי את העיפרון שוב,‬ ‫אוכל להסביר איך מערכת המחשוב פועלת.‬
‫השעה כמעט אחת לפנות בוקר.‬
‫אולי כדאי שנצא להפסקה.‬
‫אם התביעה וההגנה יסכימו...‬
‫היא תחזור לכלא.‬
‫ואנחנו נמשיך לחפור...‬
‫ולחפור.‬
‫ובין ארבע לארבע וחצי לפנות בוקר,‬
‫נסיים לקדוח‬
‫אחד עשר מטר ו-68 ס"מ של המנהרה שלנו.‬
‫ולבסוף...‬
‫נשיג גישה לחניון.‬
‫שאלות?‬ ‫-איך ניכנס לחניון‬
‫בלי שיראו אותנו?‬
‫יופי!‬
‫שאלה טובה מאוד.‬
‫בשני שלבים. הראשון: פקיסטן.‬
‫פקיסטן.‬ ‫-כן.‬
‫ואתה תיתן את ההוראה.‬
‫החפרפרת יצאה לטיול.‬
‫שאקיר.‬
‫שאקיר, עכשיו.‬ ‫-מושלם, פרופסור.‬
‫מפקיסטן, הם ישנו את האות‬ ‫של המצלמות במעגל הסגור.‬
‫ומאותו הרגע ואילך, השומרים יראו הקלטה.‬
‫שלב שני: מרסיי.‬
‫מרסיי יהיה בנקודה הקריטית הזו‬ ‫בבילוי בחוץ,‬
‫כשכל הברים במדריד נסגרו, אבל...‬
‫אתה רוצה להמשיך לרקוד עם הבחורה החדשה שלך,‬
‫שילה.‬
‫מרסיי.‬
‫מדבר.‬
‫בנחמין.‬ ‫-מדבר.‬
‫וזה יסווה את הרעש של דיסק החיתוך.‬
‫שעון עצר.‬
‫שלוש, שתיים…‬
‫אחת...‬
‫עכשיו.‬
‫ערב טוב. יש בעיה?‬
‫מה לעזאזל אתה עושה?‬
‫עושים מסיבה, כל הברים סגורים.‬
‫אז אנחנו עורכים מסיבה קטנה במכונית.‬
‫מרסיי, חכה.‬
‫רק רגע, מרסיי.‬
‫דקה אחת!‬
‫איזו מין מסיבה זו עם בירה ללא אלכוהול?‬
‫טוב, אני רוצה לעשות אהבה הערב.‬
‫ועם אלכוהול…‬
‫ובלי אלכוהול…‬
‫כבו את המוזיקה.‬
‫בנחמין!‬
‫שלושים שניות!‬
‫אל תכבה את זה, מרסיי.‬
‫מה?‬ ‫-כבה את המוזיקה.‬
‫עשרים שניות.‬
‫כבה את המוזיקה הארורה.‬
‫חכה, מרסיי.‬
‫צא מהמכונית.‬ ‫-רגע.‬
‫עשר שניות!‬
‫צא מהמכונית.‬ ‫-חמש שניות!‬
‫המחילה פתוחה.‬
‫אנחנו בפנים.‬
‫טוב.‬
‫עוף מפה.‬
‫אנחנו בפנים.‬
‫בנחמין.‬
‫שלב שלישי.‬
‫קיבלתי.‬
‫שלום.‬
‫כביש M-607.‬
‫נראתה לאחרונה במצלמות מעגל סגור‬ ‫בקילומטר 29,‬
‫יציאת קולמנאר וייחו.‬
‫שמונה בבוקר ביום השני.‬
‫השלב האחרון מתחיל.‬
‫ליסבון תעזוב את כלא סוטו דל ריאל‬
‫תחת השגחת אותה השיירה כמו ביום הקודם.‬
‫היא כרגע עזבה את הכלא.‬
‫תתכוננו.‬
‫טוקיו, תכינו את גנדייה.‬
‫ב-08:35, היא תגיע לבית המשפט הלאומי,‬
‫והכניסה עדיין תהיה מלאה בעיתונאים.‬
‫הם יצטרכו לחזור על אותו הליך.‬
‫הם ייכנסו לחניון.‬
‫אבל יש הבדל...‬
‫אתם כבר תהיו שם.‬
‫אבל אף אחד לא יוכל לראות אתכם.‬
‫כי בן לילה...‬
‫בניתם קיר מזויף.‬
‫למען השם!‬
‫יהיו לכם שלוש שעות לבנות את החומה‬
‫לפני שעובדי בית המשפט הראשונים יגיעו,‬
‫בשעה שבע בבוקר.‬
‫הקיר הזה‬
‫יהיה קטן מספיק כדי שאף אחד לא יבחין בו,‬
‫אבל גדול מספיק כדי להסתתר מאחוריו.‬
‫מושלם.‬
‫ואז מגיע הרגע של דייוויד קופרפילד.‬
‫איך לחלץ מישהו‬
‫מוואן ששומרים עליו שישה רכבים אחרים‬
‫אשר מוקף באנשי המשמר האזרחי‬
‫בלי שאף אחד יבחין.‬
‫איך לעשות זאת כך שהחיים יימשכו...‬
‫כאילו כלום לא קרה.‬
‫לשם כך, עלינו להזיז את הכלי הבא על הלוח.‬
‫וזה כלי חיוני.‬
‫זמנך הגיע.‬
‫זה הזמן לשלוט בגורלך.‬
‫חיים או מוות.‬
‫חיברנו מחדש את הציוד שלך.‬
‫אתה תתקשר לאוהל, אתה תדבר עם טמאיו‬
‫ותגיד שהרגת את ניירובי.‬
‫בן זונה מזדיין.‬
‫ושהרגת גם אותי.‬
‫שעדיין לא מצאנו את חדר הביטחון,‬
‫אבל אנחנו קרובים.‬
‫שאתה יוצא ושיש לך מכשיר קשר.‬
‫מה קרה?‬
‫אני מדליקה אותך כמו כשנעצתי בך‬ ‫את הרסיס הזה?‬
‫קדימה.‬
‫מרכז הפיקוד.‬
‫זה סזאר גנדייה.‬
‫ראש האבטחה של נגיד בנק ספרד.‬
‫זו תחבולה. הם תפסו אותי!‬
‫הם מנסים לסדר אתכם!‬
‫גנדייה…‬
‫זה הפרופסור.‬
‫ציפינו שתעשה זאת,‬
‫אבל זו הייתה ההזדמנות היחידה שלך לטעות.‬
‫השיחה הבאה תהיה לטמאיו.‬
‫אם תעשה את זה שוב...‬ ‫-תחשוב על הבן שלך, חואניטו.‬
‫…טוקיו תהרוג אותך.‬
‫שמעת אותי, טוקיו?‬
‫בבירור.‬ ‫-תקשיבי לי, טוקיו.‬
‫את תנתקי...‬
‫ותהרגי אותו.‬
‫אני רוצה שתבין דבר אחד, גנדייה.‬
‫אתה לא יכול לנצח. כבר הפסדת. אתה מבין?‬
‫מעשה הגבורה היחיד שנותר לך‬ ‫הוא לראות שוב את אשתך ובנך.‬
‫אם לא, הם יאבדו אותך.‬
‫הם יאבדו אותך.‬
‫את שומעת אותי, טוקיו?‬
‫קדימה.‬
‫סוארס.‬
‫מרטינז!‬
‫קולונל!‬
‫זה גנדייה.‬
‫גנדייה, אני כאן.‬
‫קולונל, אני בחדר הביטחון.‬
‫הם עומדים למצוא אותו.‬
‫חיסלתי את ניירובי וטוקיו.‬
‫אני יוצא במתקפה נוספת.‬
‫אני אקח מכשיר קשר. זה התדר.‬
‫אני רוצה שכל היחידות יהיו בכוננות.‬
‫יחידות אלפא ובטא, תתכוננו.‬
‫כולם מוכנים ובכוננות.‬
‫קדימה.‬
‫ארבע, שש, שתיים,‬
‫נקודה, שש, שש, שתיים.‬
‫בוא איתנו.‬
‫אם לא נחטוף את ליסבון כשהיא תגיע, מה נעשה?‬
‫נחכה מאחורי הקיר עשר שעות?‬
‫הפעם ייקח לה פחות מ-20 דקות לחזור.‬
‫הם יתעקשו, כמובן,‬ ‫אבל זה יהיה במסגרת זכויותיה.‬
‫החלטתי שלא להעיד.‬
‫גברת מוריליו, אתמול הפללת את עצמך‬ ‫באופן רציני.‬
‫אני ממליץ לך שלא לסגת.‬
‫זה יכול לעזור לך מבחינת העונש.‬
‫השופט ייאלץ לשלוח אותה לכלא,‬
‫ואותם סוהרים שלקחו אותה פנימה‬ ‫ייקחו אותה בחזרה לחניון.‬
‫אבל אף אחד לא יצפה בהם,‬
‫כי חדר הבקרה של הביטחון‬
‫יראה את ההקלטה מהלילה הקודם.‬
‫הפעם הראשונה שליסבון הגיעה.‬
‫ואז‬
‫הם ייפגשו עם...‬
‫שופט, תובע...‬
‫שוטר...‬
‫ושני עורכי דין.‬
‫טוב, אולי אתה צריך להיות האסיר.‬
‫בנחמין.‬
‫כולם מוכנים?‬ ‫-מוכנים.‬
‫עכשיו.‬
‫בנחמין.‬ ‫-אני רואה אותה.‬
‫עשרים וחמישה מטר.‬
‫עשרה מטר.‬
‫האות יהיה...‬
‫"בוקר טוב".‬
‫שלושה מטרים.‬
‫בוקר טוב.‬
‫בוקר טוב, גברת ליסבון.‬
‫שלום.‬
‫קדימה.‬
‫לא נקל עליהם. תוך 45 שניות,‬
‫לכולם יהיו חומרי נפץ קשורים לחזה שלהם.‬
‫תוך 55 שניות, שתי מצלמות‬ ‫ושני מיקרופונים יצפו בהם, כך ש...‬
‫אם הם יחליטו לשנות את המסלול…‬
‫בום.‬
‫אם הם יעשו ניסיון כלשהו להתריע…‬
‫בום.‬
‫אם לא תסיעו את האסיר בחזרה לכלא...‬
‫בום.‬
‫אנחנו לוקחים את האסירה, או לא?‬
‫ניתן להם ליסבון אחרת.‬
‫קצינים…‬
‫הכול בסדר? לוקח לכם הרבה זמן.‬
‫כן, הכול בסדר.‬
‫אנחנו עולים עכשיו.‬ ‫-אוקיי, הבנתי.‬
‫ואז יתחיל התכסיס הגדול.‬
‫גולת הכותרת של המופע של דייוויד קופרפילד.‬
‫מי זה קופרפילד?‬ ‫-הקוסם.‬
‫זה לא היה הארי פוטר?‬
‫זה ייראה כאילו הכול אותו הדבר.‬
‫אבל זה לא יהיה.‬
‫כי מישהי תזחל במנהרה במהירות מירבית.‬
‫קדימה.‬
‫בואי.‬
‫קדימה.‬
‫טוקיו…‬
‫ליסבון בדרך.‬
‫התחילי בספירה לאחור... עכשיו.‬
‫רוץ!‬
‫קולונל, יורים עלינו!‬
‫גנדייה!‬
‫גנדייה, תענה לי.‬ ‫-גנדייה כאן.‬
‫גנדייה כאן!‬
‫הם סוגרים עליי.‬ ‫-הם סוגרים עליי, אדוני.‬
‫אני לכוד באש הצולבת.‬ ‫-טוב מאוד.‬
‫תעלה.‬
‫איפה אתה? נוכל לספק אש חיפוי?‬
‫שלילי.‬
‫שלילי, קולונל.‬
‫אני עולה לגג.‬ ‫-אני בדרך לגג, אדוני.‬
‫אני מבקש פינוי.‬
‫אני מבקש פינוי!‬
‫סוארס, שלח מסוק, עכשיו.‬
‫קדימה!‬ ‫-דלתא אחת, היכון להמראה.‬
‫מבצע חילוץ בבנק ספרד, עכשיו.‬
‫תחזיק מעמד, גנדייה.‬
‫יש לי M16 ושלוש מחסניות.‬
‫אני לא יודע כמה זמן אוכל להחזיק מעמד.‬
‫אש. עכשיו.‬
‫הם הציתו שרפה.‬
‫הם הציתו שרפה. אני לא רואה כלום.‬
‫קולונל.‬
‫עשן על הגג.‬
‫תחזיק מעמד, גנדייה. המסוק בדרך.‬
‫ליסבון.‬
‫מרסיי.‬ ‫-מרסיי.‬
‫פרופסור, ליסבון איתנו.‬
‫עברו לכדורי סרק.‬
‫קדימה!‬
‫מאיפה תשיג מסוק צבאי?‬
‫מאותו המקום שממנו השגנו את הרכבים לשוד,‬ ‫מהשוק השחור.‬
‫לא רק זה, אנחנו נשבש את התקשורת שלהם,‬
‫כך שכשהם יצרו קשר עם המסוק,‬
‫אנחנו נענה.‬
‫איפה המסוק המזוין?‬
‫דלתא, מיקומך.‬
‫זמן?‬
‫שתי דקות ו-50 שניות.‬
‫שתי דקות ו-50 שניות, אדוני.‬
‫עלה לגג. נחפה עליך.‬
‫בלתי אפשרי. יש חומר נפץ פלסטי על הדלת.‬ ‫ציקלונייט.‬
‫לעזאזל! סילוק פצצות!‬ ‫-סילוק פצצות!‬
‫תאר את המכשיר.‬
‫חוט כחול לפריימר.‬
‫יש חיישן תנועה וחוט כחול לפריימר.‬
‫תחתוך אותו. זה מכשיר פשוט.‬
‫אתה בטוח?‬ ‫-כן.‬
‫לא!‬ ‫-תחתוך.‬
‫לא. קולונל!‬
‫החוט נחתך.‬ ‫-החוט נחתך!‬
‫דנוור, עכשיו.‬
‫קדימה.‬ ‫-אני לובש שחור. אל תירו.‬
‫דלת.‬ ‫-אני יוצא עכשיו.‬
‫אני לבוש בשחור וחובש מסכת סקי. חדל אש.‬
‫האיש שלנו בשחור. תחפה עליו.‬
‫תהיה מוכן לאש צולבת.‬ ‫-קיבלתי.‬
‫עברו לכדורי סרק.‬
‫קדימה!‬
‫הם על הגג. הם פתחו באש!‬
‫אש חיפוי!‬
‫יש עשן. אין לי אפשרות לירות.‬
‫טוקיו, עכשיו.‬ ‫-פלרמו?‬
‫פתח.‬
‫מחפש את המטרה.‬ ‫-אני לא רואה.‬
‫יש לי אותם. אני רואה אותם!‬
‫המטרה בטווח ראייה.‬
‫מבקש רשות לירות, אדוני.‬
‫מבקש רשות לירות.‬
‫הם יורים עלינו!‬ ‫-בני זונות.‬
‫נחשפנו.‬
‫הם חשופים לחלוטין!‬ ‫-תפסו מחסה!‬
‫אנחנו נסוגים למחסה, אדוני.‬
‫דלתא, התחל בתמרון הגישה.‬ ‫נוהל הצלה.‬
‫אני רוצה הוצאה מהירה ונקייה.‬
‫מרסיי.‬
‫מגיע.‬ ‫-המסוק בעמדה.‬
‫תנמיך אותו, לכל הרוחות!‬
‫קדימה. המשך.‬
‫מבקש רשות לרדת, אדוני!‬ ‫-המשך.‬
‫חזרה למסוק, עכשיו!‬
‫ליסבון!‬
‫דנוור!‬
‫ברוכה הבאה לבנק ספרד!‬
‫החבילה נמסרה, פרופסור.‬
‫אהיה בחוץ תוך שתי דקות.‬
‫לאן הולך המסוק לעזאזל?‬
‫דלתא אחת, מה קורה?‬
‫דלתא אחת, חזור לעמדתך!‬
‫דלתא אחת, עבור!‬ ‫-זין!‬
‫למסוק יש בעיות.‬
‫אנחנו נתמודד איתם.‬
‫מאיפה בא הסוכן הזה? איזה ביצים יש לו.‬
‫הם נסוגים.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן?‬
‫מה?‬
‫שיחה מסוטו דל ריאל.‬ ‫השיירה שהעבירה את מוריליו.‬
‫יש לי פה אישה שנחטפה כשיצאה מהמספרה.‬
‫מה אכפת לי?‬
‫זה מרכז הפיקוד של השוד!‬
‫הנה, אידיוט.‬
‫גנדייה, החזק מעמד!‬
‫הישאר במדרגות עד שהמסוק יחזור.‬
‫איפה המסוק המזוין?‬
‫קולונל...‬
‫מה?‬ ‫-קולונל.‬
‫נראה שכל הסיטואציה היא...‬
‫תכסיס.‬
‫כן!‬
‫קדימה!‬
‫כן!‬
‫כן, לעזאזל!‬
‫כן!‬ ‫-פרופסור.‬
‫ליסבון איתנו.‬
‫אני חוזרת, ליסבון איתנו!‬
‫כן, לעזאזל!‬
‫תקשיבו לי.‬
‫המלחמה הזאת...‬
‫אנחנו ננצח בה.‬
‫למען ניירובי.‬
‫למען ניירובי!‬
‫אל תזוז.‬
‫מט, בן זונה.‬