‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫- מדריד, חמישה ימים משעת השי"ן -‬
‫אליסיה…‬
‫עכשיו הדרך היחידה לצאת מזה‬ ‫היא להודות באשמה.‬
‫ומי יעשה את זה?‬
‫בשביל המודיעין, פרייטו.‬
‫בשביל המשטרה, את.‬
‫החבילה נמסרה, פרופסור. אצא בעוד שתי דקות.‬
‫את הולכת להיענש בכל מקרה.‬
‫תהיי חזקה. אנחנו איתך.‬
‫ליסבון!‬
‫ברוך בואך לבנק ספרד.‬
‫הממשלה נתנה את ההוראות.‬
‫המודיעין, מפקדים במשטרה‬
‫ושר הפנים.‬
‫פשוט כולם ידעו על זה.‬
‫לאן הולך המסוק לעזאזל?‬
‫הליך משפטי‬
‫החל נגד אליסיה סיירה…‬
‫ויצא נגדה צו מעצר.‬
‫יש!‬ ‫-קדימה!‬
‫פרופסור. ליסבון איתנו.‬
‫תקשיבו לי.‬
‫במלחמה הזאת…‬
‫אנחנו ננצח.‬
‫בשביל ניירובי.‬
‫בשביל ניירובי!‬
‫מט, בן זונה.‬
‫אל תגרום לי לירות בך,‬ ‫כי אני מתה להרוג אותך.‬
‫אני אשתו של איש מת.‬
‫אני שוטרת עם אות קלון.‬
‫אני מענה בשביל אלה שאוהבים אותי.‬ ‫הכול בזכותך.‬
‫אני לא תוקעת לך כדור בראש‬
‫כי יש מישהו שצריך אותי ב-18 השנים הבאות.‬
‫אבל זה גבול דק.‬
‫אם תגרום לי לחצות אותו, אעשה את זה‬
‫עם חיוך על הפנים.‬
‫אתה גר פה.‬
‫זה המחבוא שלך.‬
‫החור הכי מגעיל במדריד, כמובן.‬
‫מקום מגורים מתאים לעכברוש כמוך.‬
‫מה את מתכוונת לעשות לי?‬
‫אוציא ממך את התוכנית שלך…‬
‫כדי להסגיר אותך.‬
‫ולדאוג שיאשימו אותך בטרור,‬
‫תקבל מאסר עולם‬
‫ולא תזכה לראות שוב אור יום.‬
‫תקשיב לי טוב.‬
‫ההרשעה שלך‬
‫היא הישועה שלנו.‬
‫תראה איזו קהילתיות.‬ ‫-כן.‬
‫הם כאלה אנשים יפים.‬
‫אתה ואני, פה, אב ובן. כמה נחמד.‬
‫הקשר שלנו כאב ובן‬ ‫לא היה אידאלי בדיוק, אבא.‬
‫אבל סלחתי לך.‬
‫סלחת לי על מה?‬
‫על שנולדת.‬
‫היו לי יחסים מצוינים… ונהדרים עם אימא שלך.‬
‫ואתה מנעת מאיתנו את האושר.‬
‫רק רציתי לצאת איתה לארוחת ערב, לטייל…‬
‫לעשות אהבה במקומות יפהפיים בעולם,‬
‫ואז אתה הגעת וגזלת ממני הכול.‬
‫היית כמו ראש נפץ גרעיני‬
‫שפוצץ את החלום הזה.‬
‫אני לא יודע, אבא.‬ ‫לכולם נולדים ילדים והם מסתגלים.‬
‫תראה את הלובסטרים האלה!‬
‫בוא נאכל פה. מלצר!‬
‫פעמיים אקוואויט ותפריט, בבקשה.‬
‫רפאל.‬
‫רפאל…‬
‫אנחנו פה כדי לפתוח דף חדש.‬
‫לא כדי להתבוסס בטינה שלנו.‬
‫לא, אתה צודק, אבא.‬
‫העבר הוא העבר, ואין טעם להקדיש לו…‬
‫יותר מדי מחשבה. זהו זה.‬
‫בוא הנה.‬
‫אני שמח‬
‫שאנחנו כאן ושוב יחד.‬
‫באמת.‬
‫טטיאנה.‬
‫הבאת את החברה שלך לטיול שלנו?‬
‫זה ירח דבש משפחתי לשלושתנו.‬
‫אני הולך לשירותים.‬
‫הוא בסדר?‬
‫הוא קצת מעוצבן. הוא לא ידע שאת באה.‬
‫סיפרת לו שהוא פה בשביל שוד?‬
‫אהובה שלי,‬
‫הדברים החשובים באמת בחיים‬ ‫תמיד מגיעים בהפתעה.‬
‫מה עכשיו?‬
‫אחרי תוכנית פריז?‬
‫תוכנית רומא תתחיל מיד.‬
‫לא.‬
‫רומא? ברצינות?‬ ‫-כן.‬
‫איזה יופי!‬
‫איזה יופי?‬
‫היי, מה יש לך?‬
‫איש קרח?‬
‫אתה נותן לרומנטיקה לשלוט בך?‬
‫ברור שלא.‬
‫ומה אחרי רומא? תוכנית ונציה?‬
‫אני מתכוון לרומא שרופה עד היסוד,‬ ‫רומא שהחריב נירון.‬
‫נירון?‬
‫זה לא נשמע לי טוב. תמשיך.‬
‫אם נשחרר את האדם היחיד שהם עצרו‬
‫ונכניס אותו לבנק, מתחת לאף שלהם,‬
‫זה יהיה כל כך משפיל שהם ירצו‬ ‫להשמיד אותנו כמה שיותר מהר.‬
‫הם ישתמשו בנשק הכי טוב שלהם.‬
‫הצבא.‬
‫בואו נתערב מיד.‬
‫על זה רציתי שנדבר.‬
‫סיעור מוחות אחר כך.‬ ‫-אני צריך תגבורת.‬
‫אני צריך קצינים מקטלוניה ומהבסקים.‬
‫אני צריך אותם פה!‬ ‫-רעיון טוב.‬
‫בטח, קח אותם לפוארטה דל סול.‬ ‫השמועה אומרת שפיקאצ'ו מכייס תיירים!‬
‫רק הצבא יכול לפתור את זה.‬
‫רגע, אדוני. זה עניין אזרחי ששייך למשטרה.‬
‫זה עניין של ביטחון פנים.‬
‫אני מכניס חיילים, אלה שכובשים או מתים.‬
‫מרטינז, תשיג לי את רב סרן סגסטה.‬
‫גדוד, אולי שניים. לא יודע.‬
‫הם יפרצו בכל הכוח‬
‫כי הרג בני ערובה יהיה הרע במיעוטו.‬
‫ומה אז?‬
‫איך הולך למטה?‬ ‫-התכנו את 59.‬
‫תחברו את המשאבה. בואו נתחיל להוציא.‬
‫נשארו 31 טון. התוכנית היא להתיך אותם.‬
‫הנוכחות שלי משנה הכול.‬ ‫ההוצאה היא בראש סדר העדיפויות.‬
‫יהיה לנו סיכוי רק אם ניקח את הזהב‬ ‫שנספיק להתיך עד אז.‬
‫לעזאזל…‬
‫הדיבורים על רומא הדליקו אותי.‬
‫כמה זמן יש לנו?‬ ‫-שלוש, ארבע שעות.‬
‫הרבה כיווני חקירה פתוחים ויש מסוק באוויר.‬
‫איפה לעזאזל המסוק?‬
‫הוא נע בכיוון דרום מערב לגוודלחרה.‬ ‫אנחנו 11 דקות מאחוריו.‬
‫אני יכול להקפיץ אף-18‬ ‫מהבסיס בטורחון ולהפיל אותו.‬
‫לא. אנחנו צריכים את הטייס בחיים.‬
‫המסוק הזה ינחת בסופו של דבר,‬ ‫ואנחנו נהיה שם.‬
‫כן, קולונל.‬
‫דוב 21, כאן בראבו שלוש.‬
‫אתה חייב לנחות מיד. אני חוזר, תנחת מיד.‬
‫אל תיגע בי! הפצע קרוב לעורק הירך.‬
‫תתפור אותו ותשתיק אותו.‬
‫קדימה, גיבור.‬
‫אני מוכן שייגע בי רק מנתח בבית חולים.‬
‫מה לעזאזל עשית? באת הנה בתנאי אחד,‬
‫לעולם לא לחשוף את הזהות שלך.‬ ‫היית אמורה להיות בת ערובה.‬
‫היה בחור שהחזיק אם-16.‬
‫ארטורו חסר תועלת עם אם-16.‬ ‫ארטורו חסר תועלת עם בזוקה!‬
‫יש לנו נהלים.‬
‫יכול להיות שהצלתי אותך.‬
‫את צריכה להיות טיפה אסירת תודה.‬
‫הבטחת לשמור על סינסינטי אם ניתפס.‬
‫זו הייתה העסקה.‬
‫היה לך אליבי.‬
‫הרסת אותו.‬
‫ועכשיו לבן שלי כבר אין תוכנית חלופית.‬
‫מנילה עשתה מה שהיא הייתה צריכה.‬ ‫-לא.‬
‫סמכנו עליה שתגדל את הילד שלנו‬ ‫וזה עניין לה את התחת!‬
‫ארטורו אף פעם לא אשם, מה?‬
‫לא משנה מה הוא עושה.‬ ‫גם אם יש לו אם-16,‬
‫אם הוא מתחכך בך עם זקפה‬ ‫או תוקף בן ערובה,‬
‫תמיד מישהו אחר אשם!‬
‫תקשיבי…‬
‫אם נאבד את סינסינטי,‬
‫זו אשמתנו.‬
‫באנו הנה כי רצינו.‬
‫אז מספיק לדבר שטויות.‬
‫זה עדיין לא נגמר.‬
‫שימו לב, רבותיי!‬
‫עוברים שלב. אני חוזר, עוברים שלב!‬
‫קחו את המטילים שנותרו ותחברו את המשאבה.‬
‫עכשיו! קדימה!‬
‫קדימה! על מה אתה מסתכל? נו!‬
‫עוד שמונה שעות בעוצמה מלאה והכול יותך.‬
‫ההתכה בעדיפות שנייה.‬ ‫אני רוצה לתת עדיפות להוצאה.‬
‫היינו צריכים להתיך 90 טון כדי לצאת בחיים,‬ ‫ועכשיו 60 מספיקים?‬
‫ליסבון בתוך הבנק.‬
‫זה יאיץ התערבות‬ ‫ שאנחנו לא יכולים להתמודד איתה.‬
‫אם לא נוציא את הזהב עכשיו,‬ ‫לא יהיה לנו סיכוי. אתה מבין?‬
‫ידעת שההצלה של ליסבון‬ ‫תסכן את התוכנית הקפדנית שלנו?‬
‫לא ידעתי כלום!‬
‫בטח שלא ידעת, לעזאזל!‬
‫בחיים לא היינו מסכימים.‬
‫אם כשמוציאים מישהו מהכלא‬ ‫מסכנים את התוכנית,‬
‫הוא נשאר בכלא, נקודה.‬
‫זה נכון לכולם.‬
‫אני לא נותן את הפקודות.‬
‫קודם נתת, לעזאזל.‬
‫מה אתה עכשיו? השליח?‬
‫אחי,‬
‫התחלנו לאלתר,‬
‫וככה אנשים בשודים נהרגים.‬
‫ליסבון לפרופסור. האם שומע?‬
‫כמה זמן חקרו אותך באוהל?‬
‫שלושים שעות.‬
‫למה? זה יותר מדי זמן בשביל שאמשיך לשתוק?‬
‫לא בשבילי.‬
‫בשבילך, אני לא יודעת.‬
‫אולי ראית תג והרגשת נוסטלגית.‬
‫ואז התוודית וסיפרת איך נוציא את הזהב…‬
‫לפחות אני לא נענעתי את התחת‬ ‫בכל המועדונים בפנמה.‬
‫פרופסור, כאן ליסבון. תענה.‬
‫מה ראקל עושה שם?‬
‫הוא בטח משגיח על מרסיי בחוץ.‬
‫יש שיחת בדיקה בעוד 20 דקות.‬
‫אם יש לנו 20 דקות, אני צריכה מקלחת.‬
‫וסרבל אדום.‬
‫לשירותך, הפרופסורית.‬
‫איך ראקל נכנסה לבנק?‬
‫איך החברים שלך יוצאים?‬
‫והזהב?‬
‫טוב, דבר עכשיו…‬
‫אחרת אני יורה בך.‬
‫מפקחת, איימו עליי באקדח הרבה פעמים.‬
‫אז אני לא אאיים עליך.‬
‫לעזאזל, יש לך שליטה עצמית מצוינת.‬
‫בוא נדבר עכשיו…‬
‫כדי למנוע עוד פצעים קשים, טוב?‬
‫אתם מתיכים את הזהב.‬
‫בשביל מה?‬
‫אנחנו הופכים אותו לחצץ…‬
‫ל…‬
‫גושים בקוטר שני מ"מ כדי להוציא אותו.‬
‫ידעתי.‬
‫איך תוציאו אותו?‬
‫בדרך האפשרית היחידה.‬
‫דרך הביוב.‬
‫הוא יצא כעיסה, מעורבב במים.‬
‫אתה חושב שאני טיפשה, מה?‬
‫הביוב מלא שוטרים.‬
‫תגיד לי את האמת.‬
‫החצץ יחלוף על פניהם, עטוף בבוץ.‬ ‫הם לא יראו אותו.‬
‫אז…‬
‫אם אתם מוציאים אותו דרך הביוב…‬
‫למה אתה פה?‬
‫מה לעזאזל אתה עושה פה?‬
‫קדימה!‬
‫רב סרן סגסטה, מדבר קולונל טמאיו‬ ‫ממבצע בנק ספרד.‬
‫כאן סגסטה. יש בעיה?‬ ‫-אני רוצה שתפקד על מתקפה על הבנק.‬
‫שלילי. אני בחופשה.‬
‫סגסטה, זה לא הזמן לעשות לי את המוות.‬
‫אתה מכיר את הרקע שלי.‬ ‫-מכיר אותו מצוין. לכן אני מתקשר.‬
‫אפגניסטן, תימן,‬
‫הפיראטים בקרן אפריקה, בוקו חראם…‬
‫אתה יודע מה משותף לכל המשימות האלה?‬
‫מה? יתושים?‬
‫אלה מבצעים חשאיים מעבר לים.‬
‫בלי עדים.‬
‫למה שאתערב בעניין אזרחי,‬
‫כשאזרחים ספרדים והתובע הכללי צופים בי?‬
‫דבר ראשון, כי זאת פקודה.‬ ‫דבר שני, למען המדינה שלך.‬
‫זה לא מספיק?‬
‫תוקפים אותנו ונשבעת אמונים לדגל!‬
‫אני רוצה להגיד לך דבר או שניים, קולונל.‬
‫בעצם שלושה דברים.‬
‫דבר ראשון, לא מצאתי את הרגע הנכון‬
‫בשיחה הזאת להגיד לך שאני עושה קקי.‬
‫ואני מניח שמאוחר מדי עכשיו.‬
‫דבר שני, אגיע בעוד 40 דקות.‬
‫ודבר שלישי, אכנס עם הצוות המהימן שלי.‬
‫אלה מאפגניסטן, תימן ומאלי.‬
‫אני רוצה את כולם.‬
‫כמו מה זה נראה?‬
‫זה.‬
‫תסגירי אותי למשטרה.‬
‫לא.‬
‫אם אקח אותך למשטרה או לכלא, תברח.‬
‫לא משנה לאן אקח אותך, יש לך תוכנית ותברח.‬
‫תענה לי על השאלה. איך אתם מוציאים את הזהב?‬
‫אם תדחפי אותי, לעולם לא תטהרי את שמך.‬
‫איך תעשו את זה?‬
‫מה תיתני להם? גופה מעוכה ומחוררת מקליעים?‬
‫הזהב.‬ ‫-את תיראי מטורפת.‬
‫טוב. אז בוא נעוף.‬
‫אתה מבין את המצב טוב יותר עכשיו?‬
‫את לא מבינה.‬
‫אני בחיים…‬
‫לא אסגיר את הכנופיה שלי. את מבינה? בחיים!‬
‫תקשיבי לי. התוכנית הזאת נועדה‬ ‫לשרוד מול כל מכשול,‬
‫אפילו המוות שלי.‬
‫אז בואי נעשה את זה…‬
‫תזרקי אותי לתהום!‬
‫או עדיף שתירי בי!‬
‫תרוקני את המחסנית!‬ ‫קדימה, אין לי סבלנות! תעשי את זה!‬
‫תעשי את זה!‬
‫הלוואי.‬
‫כשיגלו על מוריליו, ויגלו,‬
‫הבלגן יחגוג ומישהו יצטרך לספוג את האשמה.‬
‫אנחנו יכולים להתחלק באשמה‬
‫או להפיל אותה על מישהו אחר.‬ ‫-מי? אחד השוטרים?‬
‫לא, האפיפיור פרנציסקוס. עוף מפה.‬
‫כן, אחד השוטרים. שוטרת לשעבר.‬
‫בוגדת, אליסיה סיירה.‬ ‫ברור שהיא עובדת אצל הפרופסור.‬
‫איך אנחנו יודעים?‬ ‫-אני לא יודע ואני לא צריך לדעת.‬
‫כנראה הייתה חפרפרת וזאת בטח היא.‬
‫אבל אין ראיות.‬
‫ראיות? אילו ראיות?‬
‫ראיות אפשר לפברק אם צריך.‬
‫מה אנחנו, טירונים?‬
‫מרטינז, תשיג את המיילים של סיירה.‬
‫צריך להוכיח שהיא הדליפה‬ ‫את השיחות של פרייטו‬
‫עם אוסמן וכל הסיפור עם אלג'יר.‬
‫תאתר את הטלפון שלה.‬ ‫אני רוצה אותה ליד בית המשפט הלאומי.‬
‫ראיות בלתי ניתנות להפרכה‬ ‫שהיא עבדה עם מוריליו.‬
‫אצטרך שהסוכנים ישתפו פעולה.‬
‫הסוכנים יעשו מה שהמודיעין אומר להם.‬
‫אנטוניאנזס, לך למז"פ‬ ‫ותעצור את נתיחת הגופה של ניירובי.‬
‫שרופא צבאי יהיה חתום על הדו"ח במקום זאת.‬ ‫שיירשם רק חור אחד מקליע…‬
‫של גנדייה.‬
‫נגיד שכשסיירה נתנה פקודה לירות,‬
‫ניירובי לבשה אפוד. זו הייתה פארסה, בקיצור.‬
‫עם כל זה נראה לי שאנחנו מסודרים.‬
‫קולונל, אנחנו עוברים על החוק.‬
‫יותר מהם. ואני מאמין בחוק.‬
‫אז אני הולך.‬
‫לאן נראה לך שאתה הולך, קלימרו?‬
‫אם אשאר, אדווח על כל מי שלוקח חלק בזה.‬
‫למי תדווח? אתה הנוכל היחיד פה!‬
‫מצאת את ההאנגר של הפרופסור.‬
‫יכולת למנוע ממנו לברוח ושתקת.‬
‫אז אל תשחק אותה קדוש עכשיו.‬
‫אל תתעסק איתי, טמאיו! התעוררתי מתרדמת!‬
‫יש לי הקלטות מהטלפון שלך.‬
‫אתה שיכור לגמרי…‬
‫השיחות שלך עם מוריליו.‬
‫אחרי 15 שנה שאני הכלבלב שלך.‬
‫היא נעצרה מולך ולא הסכמת‬ ‫לשתף פעולה עם פרייטו‬
‫כי הזלת ריר כמו כלבלב מאוהב. כן או לא?‬
‫תענה, אנחליטו.‬
‫אני לא עונה על שום דבר.‬
‫אז תתחיל במשא ומתן,‬
‫אחרת תיכנס לכלא‬ ‫לפני ריו, טוקיו ואלבורקרקה.‬
‫בסדר, אתה מקודם למפקח מו"מ. מה אתה אומר?‬
‫תוכל אפילו להיות פקד בהמשך.‬
‫אם אני אחראי על המו"מ, נעשה את זה בדרכי.‬ ‫לא אעבור על החוק, טמאיו.‬
‫"לא אעבור על החוק, טמאיו."‬
‫התפקיד שלך הוא לנהל מו"מ.‬
‫אנחנו נעשה את העבודה המלוכלכת.‬
‫קולונל.‬
‫המסוק מאט.‬
‫יחידות האיתור במרחק שבע דקות.‬
‫שיזדרזו. אני רוצה חסימת כבישים מלאה.‬
‫הפריסה האווירית ממשיכה.‬
‫מה קורה, מזראטי?‬
‫הסרבל שלך,‬
‫מגבת ו…‬
‫תחתונים של הלסינקי.‬
‫אני סתם צוחקת. לעזאזל.‬
‫תודה.‬
‫סליחה שהגזמתי קודם.‬
‫הייתי צריכה לראות את התגובה שלך.‬
‫ו…?‬
‫הגבתי היטב?‬
‫את לא נראית לחוצה.‬
‫אני יודעת שהם ירסקו אותנו.‬
‫ואני לא יכולה שלא לחשוב‬ ‫שהמצב הזה די רומנטי.‬
‫באמת?‬
‫למה?‬
‫הוא חפר מנהרה של 12 מטר‬ ‫כדי להוציא אותי מבית המשפט הלאומי.‬
‫הוא לקח אותי לטיסה בכל מדריד במסוק תקיפה.‬
‫אחר כך הוא הכניס אותי‬ ‫לכספות הזהב של בנק ספרד‬
‫מול 3,000 שוטרים.‬
‫זה מקסים.‬
‫כן.‬
‫האהבה צומחת בענק בשודים.‬
‫באמת?‬
‫למה?‬
‫כי…‬
‫כל שנייה יכולה להיות האחרונה שלך.‬
‫האדרנלין גורם לך למצות את החיים לגמרי.‬
‫את לא רוצה להשאיר שום דבר לאחר כך.‬
‫זה בהחלט יותר רומנטי מהקניות של יום שישי.‬
‫אני יודעת את זה מהפעם הראשונה‬ ‫שהתנשקתי עם מישהו לפני שוד.‬
‫הלב דופק.‬
‫מוכנה?‬ ‫-מוכנה.‬
‫את נכנסת…‬
‫לא לזוז, בני זונות!‬
‫ידיים למעלה! זה שוד!‬
‫נו! קדימה!‬ ‫-ארנקים!‬
‫ידיים למעלה!‬
‫קדימה!‬
‫…ועושה תוהו ובוהו.‬
‫את אלילה!‬
‫תפתח את הקופה! נו, תפתח! עכשיו!‬
‫עוף מפה! עכשיו!‬
‫ובאמצע המהומה…‬
‫קדימה! לזוז!‬
‫את מסתכלת לו בעיניים‬ ‫ומבינה שאת כל כך מאושרת.‬
‫להוציא ארנקים!‬
‫קדימה! יותר מהר!‬
‫קדימה!‬
‫את יוצאת עם תיק מלא מזומנים,‬ ‫צורחת על האופנוע…‬
‫את מרגישה…‬
‫בלתי מנוצחת, חזקה.‬
‫את נצמדת אליו חזק ב-180 קמ"ש.‬
‫אתם חוצים את הגבול לפורטוגל.‬
‫ועוצרים במקום אקראי…‬
‫כי את כבר לא עומדת בתשוקה שלך אליו.‬
‫את רוצה לטרוף את הזמן לפני שהוא חומק.‬
‫ולכן…‬
‫כל רגע נהיה כל כך קסום…‬
‫את לא מדברת על ריו, נכון?‬
‫זה היה לפניו.‬
‫הוא נהרג בשוד.‬
‫הייתי שם.‬
‫ידעתי שלעולם לא אמצא שוב אהבה כזאת.‬
‫הוא היה אהבת חיי.‬
‫מוצארט הוא המלחין האהוב עליך?‬
‫האמת היא שהייתי בוחר,‬ ‫כיוון שאני מעריץ גדול שלו,‬
‫ברוברט שומאן.‬
‫חכה שתשמע אותי מנגנת שוברט.‬
‫אצטרך לראות… זאת אומרת, לשמוע.‬
‫למה לא סיפרת לי שהבן שלך אוהב את שומאן?‬
‫הוא כזה מקסים.‬
‫אני הולכת לשירותים. תזמין עוד שמפניה?‬
‫בטח, אהובה שלי.‬
‫אתה עושה עיניים לאשתי?‬
‫ברצינות, אבא?‬
‫אתה מנסה להתחיל איתה כל אחר הצוהריים.‬
‫אני סתם מנומס.‬
‫אתה מפלרטט!‬
‫אולי פירשת משהו שעשיתי לא נכון או…‬
‫תסתכל לי בעיניים.‬
‫היא מושכת?‬
‫זה לא רלוונטי.‬ ‫-כן או לא, רפאל?‬
‫אני חושב שהיא… נאה.‬
‫היית שוכב עם אשתי?‬
‫אני אבא שלך. אדע אם תשקר.‬
‫אם המצב היה… שונה‬
‫ולא הייתם במערכת יחסים רשמית…‬
‫מחמיא שבחור צעיר כמוך רוצה לחגוג על אשתי.‬
‫אתה מבין את זה, נכון?‬
‫רואה כמה מבלבלים‬ ‫החיים יכולים להיות לפעמים?‬
‫פרדוקס.‬
‫למשל,‬
‫הייתי נראה כמו אבא טוב‬ ‫אם הייתי רוצה לעבוד עם הבן שלי, אבל…‬
‫אם העבודה הזאת היא שוד,‬ ‫אדם מתחסד בטח היה מתנגד לזה.‬
‫בחיים לא אגנוב איתך, אבא.‬
‫אני מהנדס.‬ ‫-אני יודע.‬
‫מהנדס אלקטרוניקה.‬
‫עם תואר שני באבטחת מידע‬
‫מ-MIT במסצ'וסטס.‬
‫שילמתי על זה.‬
‫למה נראה לך שעשיתי את זה?‬
‫אתה…‬
‫אתה אדם…‬
‫בזוי…‬
‫ואנוכי.‬
‫רוצה חיים עלובים‬ ‫שמוכתבים ע"י לו"זים, פגישות, מיילים?‬
‫מרוץ עכברים בלתי פוסק‬ ‫שמכלה את כל האנרגיה שלך?‬
‫כשחודש חופשה בשנה‬ ‫נותן לך את ההצצה היחידה לחופש?‬
‫תקבל הצצה לחופש כשתלך לכלא!‬
‫בעבודה שלי לא הולכים לכלא או נהרגים.‬
‫מוות היא מילה שמלכתחילה‬ ‫מתייחסת למשהו שלא קיים.‬
‫וכשתמות, לא תזכור שהיית חי.‬
‫אז זאת הסיבה שרצית להיפגש. לא?‬
‫זאת הסיבה? ואתה אומר שאתה אוהב אותי?‬
‫איך אתה יכול להגיד את זה‬ ‫אם לא אכפת לך שאמות?‬
‫אני לא רוצה שתמות לפני שחיית!‬
‫אני נותן לך…‬
‫דרך לחופש.‬
‫אנחנו, הגנבים, המשחררים האמיתיים.‬
‫ואם נצטרך לשלם על מה שעשינו…‬
‫שיהיה.‬
‫מדריד היא לא משולש ברמודה.‬
‫אנחנו לא יכולים להעלים מסוק ששוקל 11 טון.‬
‫הם יסתכלו על מרסיי במכ"מים, בלוויינים,‬
‫אפילו במערכת ההגנה מפני טילים של נאט"ו.‬
‫אז ברגע שמרסיי יוריד את ליסבון…‬
‫לא יהיה לו סיכוי.‬
‫המסוק יורד!‬
‫באיזה אזור?‬ ‫-באזור הכפר.‬
‫בגוודלחרה. נראה כמו חוות בקר.‬
‫הוא נוחת!‬ ‫-משגר.‬
‫הקואורדינטות, מהר.‬
‫ארבעים מעלות, 33 דקות, 47 שניות צפון.‬
‫שלוש מעלות, 12 דקות, 34 שניות מערב.‬
‫כדי לחלץ את האישה שלך מצרות‬ ‫אתה מסבך את מרסיי.‬
‫זה היה יכול להיות נכון, בנחמין, אבל…‬
‫הקסם שלנו ממשיך.‬
‫משטרה!‬
‫תחזיקו עמדות!‬
‫שניים למסוק, מהר!‬
‫על הקרקע!‬
‫אני בעל החווה!‬
‫למטה! אמרתי למטה! ידיים על הראש!‬
‫על הקרקע, עכשיו!‬
‫פנוי!‬
‫-פנוי!‬
‫אף אדם אשם לא ידרוש פיצויים‬
‫בצורה כל כך כועסת, אובססיבית…‬
‫הם הרגו לי שני טלאים.‬
‫שקט!‬
‫…ומעצבנת.‬
‫קום!‬
‫מי ישלם על הטלאים שהקולגות שלך הרגו? מי?‬
‫הוא לא אחד מאיתנו. שקט!‬
‫מי זה, לעזאזל?‬ ‫-הוא נשמע כמו קורבן.‬
‫הוא נחת על העדר שלי במהירות מטורפת.‬ ‫הוא לא נורמלי!‬
‫היה רק אחד?‬ ‫-במסוק? כן, רק אחד.‬
‫במכונית…‬
‫בוריס, כמה אנשים היו במכונית? שניים, נכון?‬
‫לא, רק אחד. שניהם הלכו, אבל רק אחד חיכה.‬
‫איזה רכב?‬
‫זה היה… רכב הלוויות.‬
‫באותו זמן יהיה להם רק רמז אחד:‬ ‫הוולבו האדומה.‬
‫המצלמות בבית המשפט הלאומי‬ ‫יצלמו אותה כשנוציא את ליסבון.‬
‫וזה בדיוק מה שתגיד להם.‬
‫תשאל אותו אם זו הייתה‬ ‫וולבו אדומה משנות ה-90.‬
‫זו הייתה וולבו?‬
‫סטיישן אדומה. לא יודע איזה יצרן.‬
‫וולבו, כן. הם נסעו לכיוון אלבויקה.‬
‫זה יהיה שיא הקסם שלנו,‬
‫כי מהשלב הזה…‬
‫הכול ישתנה.‬
‫תפסנו אותם. אלה הם!‬
‫כל היחידות,‬
‫החשודים בוולבו פולאר 240,‬ ‫מספר רישוי 15318 וי-סי-אם.‬
‫סרן.‬
‫כן, קולונל?‬
‫סע באותו מסלול. ותמהר.‬ ‫-קיבלתי.‬
‫מירנדה, להישאר פה. חבר'ה, נוסעים עכשיו!‬
‫קשר פתוח.‬
‫צוות, דו"ח מצב.‬
‫הרכב במרחק שני קילומטרים.‬
‫חייבים לעצור את המכונית.‬
‫שימו לב, הרכב החשוד במרחק 1,500 מטר.‬
‫קדימה!‬
‫הרכב החשוד במרחק 1,000 מטר.‬
‫תקשיבו. זה הפרופסור.‬
‫הוא עלול להפעיל פצצת עשן. הוא הודיני.‬
‫הרכב מתקרב מהר מאוד, הוא במרחק 500 מטר.‬
‫יש לנו קשר עין. מוכנים לירות.‬
‫עצור את המכונית!‬
‫תירו בגלגלים!‬
‫אש!‬
‫לצאת מהרכב!‬
‫יש פצצה!‬
‫על הקרקע‬
‫מה קורה שם?‬
‫הם לקחו את אשתי!‬
‫זה הפרופסור?‬ ‫-חטפו אותנו…‬
‫כשיצאנו מהספר.‬
‫אישה נחטפה כשיצאה מהספר.‬
‫אנחנו צריכים לדווח,‬ ‫אחרת לא יפצו אותי על הטלאים.‬
‫סתום את הפה. תחזור לעבודה.‬
‫ואז, כשנעמיד פנים‬ ‫שאנחנו חוזרים לעבוד בחווה…‬
‫קדימה, בוא נאכיל את הפרות.‬
‫…נברח.‬
‫עבדו עלינו, קולונל.‬
‫- מוזיאון הזהב -‬
‫למה אנחנו לא מתיכים את כל הזהב הזה?‬
‫הזהב הזה כבר נגנב פעם.‬ ‫אי אפשר לגנוב אותו פעמיים.‬
‫הזהב הזה שייך לבני הקימבאיה,‬ ‫האינקה, הקצ'ואה…‬
‫אם כבר, אנחנו צריכים להחזיר להם את זה.‬
‫זה אוצר.‬
‫לא הייתי קורא לזה אוצר.‬
‫הילד בן השנתיים שלי יכול ליצור פסל כזה.‬
‫אני רק אומר.‬ ‫-בוא נזוז.‬
‫ליסבון לפרופסור.‬
‫מהר…‬
‫אחרת הם יילחצו.‬
‫שיחת בדיקה לפרופסור.‬
‫כאן הפרופסור.‬
‫שלום, סרחיו.‬
‫תוכנית פריז הצליחה.‬
‫אנחנו מתחילים את תוכנית רומא.‬
‫נתחיל את ההוצאה בעוד שעה.‬
‫לא תהיה הוצאה.‬
‫זו אולי הפעם האחרונה שאדבר עם מישהו מכם.‬
‫הם יודעים על מכל מי הגשמים.‬
‫מה אם מישהו יגלה לגבי מכל מי הגשמים?‬
‫זה יהיה הסוף.‬
‫היי, ליסבון.‬
‫היי, טוקיו, הלסינקי…‬
‫היי‬
‫לכל הערים שתזכרו אבל לא תזכו לבקר בהן שוב.‬
‫מי זאת?‬
‫המפקחת סיירה.‬
‫היא מובילה את החקירה.‬ ‫-משהו כזה.‬
‫מה שלומך, ראקל?‬
‫את ברכבת הרים של רגשות, מה?‬
‫בהתחלה… עצרו אותך באוהל.‬
‫אחר כך התעופפת כמו ציפור קטנה וחופשיה.‬
‫ופתאום, בום!‬
‫הכול נגמר.‬
‫אבל שתינו ידענו שיש לזה מחיר.‬
‫טוב.‬
‫עכשיו הגיע הזמן לשלם.‬
‫המחיר עלול להיות ממש גבוה, אבא.‬
‫כי כשיגיע הזמן לשלם, לא תהיה פה,‬
‫במסעדת יוקרה, ותאכל לובסטר.‬
‫תהיה ברכב להובלת עצירים.‬ ‫והחיים שלך, כל מה שבנית, הכול פשוט…‬
‫ייעלם.‬
‫או גרוע מכך, תשכב בשלולית של דם, מת…‬
‫כמו אבא שלך, סבא שלי.‬
‫הדברים הכי חשובים בחיים הם יקרים.‬
‫מרד.‬
‫חירות.‬
‫אידאלים.‬
‫יש לך מילים אחרונות, פרופסור?‬
‫אני מצטער, ראקל.‬
‫אני ממש מצטער, ריו.‬
‫אני מצטער, פלרמו.‬
‫אני ממש מצטער, הלסינקי.‬
‫אני מצטער, מנילה.‬
‫אני מצטער, בוגוטה.‬
‫אני ממש מצטער, סטוקהולם.‬
‫אני מצטער, דנוור.‬
‫אני ממש מצטער, טוקיו.‬
‫אני ממש מצטער.‬ ‫-מספיק.‬
‫מספיק.‬
‫פרופסור…‬
‫אל תבכה לי.‬
‫אין קרבות גדולים בלי יריבים גדולים.‬
‫וחבר'ה, הייתי שמחה לעשות איתכם‬ ‫טיפול קבוצתי במשך שעות‬
‫ולהגיב על המהלכים הכי טובים שלכם,‬ ‫למשל החמוסית בביוב.‬
‫קורע. אבל יש לנו פה הרבה דברים לדבר עליהם.‬
‫טוב? רות סוף, מתוקים.‬
‫חייבת להיות תוכנית חלופית…‬ ‫לפרופסור תמיד יש תוכנית חלופית.‬
‫לא הפעם.‬
‫אין תוכנית חלופית.‬
‫הוא עד כדי כך מרוכז בעצמו?‬ ‫יש לו תוכנית לכל דבר חוץ מכישלון שלו?‬
‫אני לא מאמינה שהוא כזה חרא.‬ ‫-מה את מציעה?‬
‫יש רק דרך אחת להוציא את הזהב.‬
‫אין תוכנית חלופית‬ ‫כי התוכנית המקורית בת ביצוע.‬
‫אולי אנחנו לכודים…‬
‫אבל אנחנו עדיין לא מתים.‬
‫הצבא!‬
‫חיילים.‬
‫הרבה חיילים.‬
‫זה הרגע שבו נכנסים בקיר‬
‫ב-150 קמ"ש.‬
‫זה סוף הדרך.‬
‫זה קורה לכולנו בשלב מסוים בחיים.‬
‫יום אחד מאבחנים אצל אחיך מחלה סופנית.‬
‫יום אחד את מבינה‬ ‫שלא תראי שוב את הילד שלך.‬
‫שלא תראי שוב את החברים שלך.‬
‫או את המאהב שמעולם לא היה לך.‬
‫אבא.‬
‫ונשאר לך רק החיבוק האחרון עם אבא.‬
‫עוד יום, את יוצאת מבנק עם החבר שלך‬
‫וירייה מסיימת הכול תוך שניות.‬
‫שהמשפחה שלך…‬
‫לא תיפגש שוב.‬
‫שכל מה שעברנו, לבושים באדום,‬
‫נגמר פה.‬
‫זה היה סוף המסע המשותף שלנו.‬
‫תרגום כתוביות: דניאל שרמן‬