NETFLIXOVA SERIJA
Kad si 100 sati okovana, gotovo ubijena
i izgubila si najbolju prijateljicu, 100 sati čini se kao 100 godina.
Izlazak je…
najveća sloboda na svijetu.
Što ako vojnici ciljaju na tebe?
Nenaoružana si,
bosonoga,
obasjana si suncem i okružena tišinom…
Osjećaš se slobodno.
Poslali smo poruku nade.
Lisabon je s nama izlazila iz banke,
nije završila na Vrhovnom sudu ili u zatvoru kao što su svi mislili.
Pukovniče Tamayo!
Bijela zastava!
Rekli smo im da, ako smo uspjeli ono…
možemo sve.
Ljudi su počeli vjerovati u čuda.
Želim da vaš tim bude spreman za minutu, Suárez!
Želim čistu operaciju!
Prioritet su te tri kuje. Onda taoci.
Želim ih ovdje! Ne zanima me kako.
Čuli ste ga! Želim da svi budu spremni.
Ne možemo to učiniti.
Popišala se po nama. Uništit ću je, što god bilo.
-30 s! -Mašu bijelom zastavom.
To je simbol mira od punskih ratova.
I nacisti su ga poštovali. Hoćemo li ga odbaciti…
-dok nas cijeli svijet gleda? -Spremni smo!
-Čekamo vaše naredbe. -Čuo sam te! Razmišljam.
-Ako pregovaramo, govna smo. -Ne.
Ova će bitka pokazati tko je dobar, a tko zao u ovom ratu.
Ako oni imaju hodnik, imamo ga i mi.
Moramo izgledati dobronamjerno. Bez kravate.
Bez jakne. Zasukanih rukava i bez prsluka.
Izgledat ću kao budala.
Izgledat ćeš čvrsto kao kamen, Tamayo. Moraš biti čvrst.
Dat ćeš im ultimatum. Ulazimo za dvije minute.
Moramo izazvati paniku. Moraju znati da su najebali.
Uzbudio si me, Angelito.
Želim sigurnosni hodnik da mogu pregovarati s njih tri.
-Sredite ih, pukovniče! -Hajde, pukovniče!
Guverneru.
Zašto je vojska ovdje?
Ovo više nije građanski sukob.
Dvije bojne, jurišne trupe…
Ući će.
Bilo je i vrijeme.
To nije dobra vijest.
Policiji smo taoci.
Vojsci smo kolateralne žrtve.
Napušta osiguranu zonu.
Što bi to trebalo značiti?
Ustrijelit će svakoga tko nosi masku.
Prioritet im je ubiti njih,
ne spasiti nas.
Tri gracije došle su uljepšati pljačku.
Izašle smo nepokrivenih lica kako bi vidjeli
da nisam na Vrhovnom sudu,
ne ispituju me u šatoru i nisam u zatvoru.
-Koji kurac želiš? -Gandía je ozlijeđen.
Želim ti nešto pokazati.
Podigni ruku, svi znaju što to znači.
Palermo.
Da vidimo, zmijo ljigava.
Hajde.
Ima šrapnel među vratnim kralješcima.
Pogrešan potez i više neće micati ruku…
ni pluća. To je frenički živac.
Hitno treba neurokirurga.
Vojnoga, ako želiš. Imaš ih nekoliko.
Što čekamo?
Otrčimo do šatora. Smjesta!
Neće nas ubiti. Ne možemo natrag u banku.
Naravno da možemo.
Ostali taoci ništa ne znaju.
Kad-tad će saznati. Svatko spašava samoga sebe.
Dužni smo nešto učiniti.
Došli ste biti junak, zar ne?
Sad je vrijeme za to.
Ako pošaljem liječnika, čekat ću četiri sata
da vojska uđe, znaš da moram.
Zato koristiš jedini as kojeg imaš. Gandíjinu ozljedu.
Dozvolit ćeš da ostane paraliziran?
-Pusti ga. Pomoći ćemo mu. -Nemam koristi od toga.
Imaš.
Objasnit ću ti.
Ako ga ne pustiš, odmah ulazim.
Ako ga pustiš, dok mi ne kaže što smjerate
mogu pričekati sat vremena.
Ti odlučuješ.
Daj nam minutu da porazgovaramo.
Naravno.
Izlazim prije tebe, Sandokane.
Koji kurac radiš?
U tom trenutku…
Moramo pustiti Gandíju. Trebamo sat vremena.
Samo je Lisabon primijetila mali detalj…
Lisabon?
…koji bi značajno promijenio pravila igre.
Nemaju Profesora.
-Što? -Što?
Dao nam je ultimatum i nije iskoristio svoj adut.
Ako možeš izvesti šah-mat i to ne napraviš…
To znači da ne znaš da možeš.
Točno.
Sierra radi sama.
Luđakinja mi se počinje sviđati.
Pripremite Gandíju.
Borit ću se s ovim govnom.
Bogotá, stani!
Možda me unište, ali svejedno ću te prebiti.
Sranje, Bogotá! Pustit ćemo ga. Ne možemo im dati truplo.
Izvući će ga mrtvoga.
Brzo, premijer me čeka s medaljom.
Začepi, seronjo!
Svakim udarcem udaraš i nas.
Najebat ćemo zbog tvojeg ponosa.
Već smo najebali.
Ovo ništa ne mijenja. Preostaje nam samo dostojanstvo.
Ovo je osveta.
-Osveta je sebičan čin, znaš to. -Ovo je poštovanje.
Poštovanje prema nama i prema pogubljenoj kolegici.
-Eto što je. -Slažem se!
Jeste li svi glupani?
Lisabon je rekla da ga puštamo. Kupuje vrijeme.
Ne poznajem je, poznavao sam Nairobi.
Uništit ćemo ga prije nego što nas srede.
Sad ćeš ga ubiti?
Ti si šupak koji govori „Ubij ga“
jer nisi mogao kad si imao priliku!
Nisi imao muda. Odustao si.
Prestani biti glup!
I vi ćete se prebiti.
Stvarno napadaš mene?
On je počinitelj, on je povukao okidač.
A mozak operacije je onaj gad.
Prestani me napadati.
Da odnesem cvijeće forenzičarima?
Vaša je prijateljica sigurno još topla.
I čvrsta.
Što bi učinio da su ubili Stockholm? Udario si Artura kad te zezao.
Ovaj je gad ubio jednu od nas.
Ono što vrijedi za tebe ne vrijedi za nas?
Radi što god želiš.
Je li ti ovo toliko važno?
Brate…
Ovo je nužno da zadržimo dostojanstvo.
Tvoj je.
Uživajmo u odmoru prije nego što se cure vrate.
-Idemo. -Idemo.
Pustit ćemo Gandíju.
Ali prvo moram razgovarati s Profesorom.
Pitaj ga što god želiš.
Imate četiri minute.
Što predlažete?
Organizirajmo bijeg.
S 10, 15 ili 20 taoca.
Dogovoreno.
Odvest ćemo ih na sigurno.
-Znate da unutra nigdje nije sigurno. -Naravno da je.
Hajde…
Četiri se trezora otvaraju mojim otiskom prsta.
Udari me.
Udari me!
-Znaš li zašto ću te ubiti? -Jer sam ti pipkao curu.
Ne… Jer si fašist.
Koristiš pištolj kako bi obranio zemlju
i neki šupak te zove fašistom.
Vrata!
Rekao si „uličarka“.
„Ciganka“.
Koji vrag?
Zatvori vrata! U red!
Natrag! Smjesta!
-Natrag! -„Propalice“!
-Uza zid! Ruke gore! -Dosta!
Palermo je „jednooki peder“…
Smjesta!
-Pusti ih! -Dosta!
…i „imigrant“!
-Što radite? -Rasist si!
Pokušavamo napraviti čudo, a vi se tučete.
Seksist si!
-Zaustavi ih! -Ne!
Homofob si!
Ovo je za Nairobi.
Bogotá.
-Ubio je Nairobi. -Policija nema Profesora.
Nairobi ovo ne bi htjela.
Tamayo ne zna ništa o Profesoru. Nije šah-mat.
Imamo šansu.
-Ubio ju je. -Pusti ga.
Pusti ga.
Uzbuđujem li te i dalje?
Tokio…
Ti gubiš.
Bum.
Hajde, odmor je gotov!
-Zašijte ga. -Ubit ću te, šupčino!
Nokautirala me, jebeni Sandokane!
Ne ti!
Na tlo, teroristi!
Sranje!
-Ovamo, hajde! -Vodi ih odavde!
-Denver! -Denver!
Sranje.
U redu je, smiri se.
Da vidim ranu.
-Smiri se. U redu je. -Tu je izlazna rana.
Trebam kirurški pribor.
-Sad! -Stižem.
Uzmi pribor. Pištolj, hajde!
Helsinki, Manila, taoci su pobjegli.
Napali su Denvera i neke svoje. Imaju oružje!
Primljeno.
Idemo!
Ti ostani ovdje. Ne daj da se itko pomakne.
Idemo!
Da vidim.
Kurvin sin.
Denver.
Pomozi Gandíji, prioritet je!
Denver!
Sranje!
Medicinska jedinica na ulaz!
Šef osiguranja banke objavit će lošu prognozu.
Vi ste sljedeći. Zaduženi ste za intervenciju.
S kime ulazim?
Sa Specijalnim postrojbama III. Najbolji su.
-Cañizo! -Na vašu zapovijed!
Odmah pripremite ljude.
Da, gospodine.
-Što je sa snimkom? -Zvuči kao pucnjava.
Rekao sam da idem sa svojim timom.
Želim njih.
Oni koje ste tražili ne dolaze u obzir.
Pukovniče, ovo će biti masakr.
Trebam ljude koje ne zanima tko je ispod maske kad treba zapucati.
Specijalce to zanima jer misle
da moraju spasiti taoce.
Trebam ljude koji osvajaju teritorij, ne one koji spašavaju živote.
O kojem postotku civilnih žrtava govorimo?
Nemojte računati da će preživjeti više od…
Trideset posto.
Ili idem sa svojim timom ili ne idem.
Vaš tim?
Mateo Canalejas, uhićen je jer je igrao ruski rulet
u Tbilisiju.
Arantxa Arteche organizira ilegalne borbe majmuna u Gibraltaru.
Presmiješno.
Salvador Torrecilla lagao je da ga je oteo Boko Haram
nakon šest dana s premijerovom kćeri u Maliju.
Da nastavim? Ramiro Vázquez, vaš stručnjak za bombe,
u ludnici je u Mondragonu.
Svjestan sam toga. Svi su vani i čekaju.
Nazvao sam ih kad je Profesor bacao novac.
Da idem po njih…
Pukovniče?
Sagasta.
Ne zajebavajte se sa mnom.
Desno!
Palermo! Dođi se igrati, gade!
Sranje!
-Pucajte u prsluke! -U strop!
Dolje.
-Helsinki, idu prema tebi. -Dolje!
Čuješ li, debeli?
Upomoć!
Tu smo!
Štiti me!
Lisabon!
U klopci smo! Nema izlaza!
Ne želim umrijeti!
Nećemo stići do trezora, ali možemo ih izvući
-kroz dok za utovar. -Kako?
Kroz sljedeća vrata. Štiti nas!
Idemo!
-Sranje! -Sranje!
-Idu do dokova za utovar. -Za njima!
Palermo, idemo na druga vrata.
Helsinki! Idi na zadnji kat. Prati korake.
Oružje, streljivo, ljudi. Želim znati dolaze li.
Idemo.
Idemo! Matías, uzmi pet taoca.
Idemo!
U knjižnicu, odmah!
Idemo!
Inspektore.
Potvrđeno je, pucali su.
Kroz ovaj hodnik. Brzo!
Idemo. Niz ovaj hodnik.
-Trčite! -Ovuda!
Trčite!
Dolaze!
Sranje!
Dolje.
Idemo.
Natrag!
Pucaj u prsluke.
Pazite!
Hajde!
Sranje.
Najebali smo.
Idemo, momci. Ovuda!
-Zapriječili su izlaz čelikom… -Sranje.
…i eksplozivima.
Oni su najebali, guverneru.
Ovdje je njihovo oružje.
Ja sam Alicia Sierra.
Ja sam inspektorica Nacionalne policije. Izdan je nalog za moje uhićenje.
Snimam ovu snimku za slučaj da policija ili CNI
pokuša sakriti, iskriviti ili pogrešno prikazati činjenice.
Ali neću vas napadati jer danas slavim.
Evo nas. Pogledajte tko je sa mnom.
Da vidimo. Evo nas, u skrovištu…
ove pametne životinjice.
Profesora.
Mahnite kameri, g. Marquina.
G. Marquina?
-Ovo nije potrebno. -Naravno da jest.
Recite nam, g. Profesore, tko vas je uhitio?
-Vi. -Tko?
Odradite svoj dio.
Uhitila me inspektorica Alicia Sierra.
Točno!
Dajem vam časnu riječ…
Ja, Alicia Sierra, u 9,50 h 8. travnja
pronašla sam napušteni spremnik za olujne vode na 21. kilometru…
Mogu li reći istinu?
Želim reći istinu.
Hajde.
Zaposlio sam jednog od vaših časnika. Bio je dio Pariškog plana.
Zaposlili smo g. Benita Antoñanzasa.
Antoñanzas je skočio u bazen u svojem domu…
Točnije, s prozora kupaonice.
Tad sam počeo ostavljati tragove.
U obranu vašeg kolege, natjerali smo ga da strahuje za svoj život…
Začepite. Jeste li pojeli papigu?
Ne prestaje blebetati.
Pokušavam iznijeti činjenice i reći istinu.
Lažete cijelo vrijeme.
Istinu niste rekli ni svojem bratu.
-Što se događa? -Zato je sad vrijeme…
Jebi se. Začepi!
Marseille!
Raznijet ću ti glavu. Začepi.
Marseille! Uzbuna!
Marseille! Benjamín!
Marseille!
Sranje!
O, da.
Marseille! Policija!
Više nisam policajka, četverooki.
Marse…
Marseille…
Mars…
-Trebaš podvez. -Dobro sam.
Amanda, Miguel, uzmite oružje.
Možeš ti to.
Idemo, vas dvojica!
Prozori.
Vas dvojica pokrijte prozore.
-Znate li što radite? -Naravno. Ono što moram.
Mislim da ne.
Prozori!
Natrag! Van!
Dosta. Dvoje ljudi je ozlijeđeno zbog vas.
Da, ali spasio sam četvero i imamo oružje.
Pogledajte me!
Obojica imaju obitelji.
Nisam ja kriv. Prokleti trzaj.
Kolateralna šteta.
Ovo je rat! Zar ne vidite? Churchill bi ovo smatrao pobjedom.
Streljivo?
-Dva spremnika. -Što?
Ne možemo pokriti hodnik s dva spremnika.
Kvragu.
Raznijet ćemo vrata.
Ako oružje eksplodira, cijela zgrada će se srušiti.
-Nemamo izbora. -Trebamo granate.
Gdje ćemo ih nabaviti?
Znam gdje su. I puno više od toga.
Ometajte ih. Neće sumnjati da idemo po eksploziv. Lisabon…
Sretno, Tokio!
Čuli smo pucnjeve u zgradi. Nešto ozbiljno se događa.
Isto kao i uvijek. Valencijski ili Pekinški plan. To je predstava.
Nešto raznose da bismo promijenili plan.
To su puške. Unutra su civili.
-Molim vas. -Pukovniče.
Organizirate operaciju meni iza leđa?
-Bi li to bio problem? -Ovo je građanski sukob.
-Zahtijevam sudjelovanje u svim akcijama. -Zahtijevate? Tko ste vi?
Ja sam inspektor zadužen za specijalne operacije.
Ignorirajte nas, ali podsjetit ću vas da smo mi ubili Berlina
boreći se s njegovim Browningom.
Sagasta!
Sagasta, uđite s timom. Odmah!
Dobro.
Rio! Sa mnom.
-Jebote! -Ne miči se!
Ti si kujin sin, Denver.
Što?
Izbacio si me iz prijašnje pljačke, dobre.
Ali pozvao si me u ovu koja je zamka za miševe.
Radim ovo jer sam dobra osoba, ali ovo bih ti trebala raditi jajima!
Natrag!
Denver!
Slušaj. Krvariš kao zaklana svinja, vrati se.
Dobro. Ruka će ti utrnuti, ali bit ćeš dobro.
Sad možeš ići.
-Što ćete s tim? -Natjerati ih da plešu.
Niste li rekli da trebamo biti junaci? To i radim.
Taoci su u oružarnici,
a imamo još dva spremnika.
Nikamo ne idem.
Ne možemo naglo napasti. Imamo oružje.
Vojska će uskoro napasti.
Dušo. Dani, dušo, vrati se.
Dobro sam. Super sam.
Nisi dobro.
Naš je posao inteligentno braniti ovu poziciju.
Braniti? Kao Talijani?
S malim Messijem?
A Neymar?
A Cristiano Ronaldo?
Ne, ne igramo obranu. Igramo tiki-taku!
Hajde, u zaklon.
Ti si na redu.
-Granata! -Granata!
Jesi li dobro?
Kako si?
Loše!
Arturo!
Polomit ću ti jaja!
Ovdje su, gade!
Posjeti me!
Jebote!
-Jesi li dobro? -Ne!
Imaju dovoljno streljiva za četiri rata!
Najebali smo!
-Što je ovo? -Pustite to, to je bacač plamena.
Bacač plamena?
Ovdje je sve zapaljivo i eksplozivno!
Bez brige, guverneru.
Roštiljat ćemo vani.
…je za sve vas koji vidite…
ovu masku kao simbol otpora.
Trebamo vas.
Država nam je objavila rat.
Prljavi rat.
Profesore?
Odlučili smo se suprotstaviti.
Policija je uhitila jednoga od nas u inozemstvu.
Aníbala Cortésa.
Uhićen je prije gotovo dva mjeseca.
Nije pokrenut kazneni postupak.
Profesore?
Nisu tražili izručenje.
Marseille. U kupaonicu.
-Nisu mu dali odvjetnika. -Idi pogledaj.
Zatočen je…
Halo? Je li netko unutra?
…na nepoznatom mjestu i vjerojatno…
ga muče.
Tražimo
hitan završetak protuzakonitog zatočeništva
te da ga se privede pravdi poštujući zakon.
-Država je započela rat… -Benjamín.
…i nećemo se skrivati.
Spava.
Borit ćemo se,
udarac…
za udarac.
I ovaj put…
krademo još više.
Bravo, Profesore.
Sljedeći će hici raščistiti cijeli zahod,
baci pištolj pod vrata i izađi.
U redu.
Tri, dva…
jedan.
Tko si ti, jebote?
-Logroño? -Ja…
nemam…
ime grada.
Sranje! U spremniku ponestaje kisika.
Puni se. Trebat će minuta.
U kadi sam ti rekla da prekineš sa mnom.
Ali nisam sve rekla.
Ne izlaziš odavde bez mene.
Znaš to, zar ne?
Morat ćeš me oteti.
To je loš ponovni početak veze.
Ali seksi je.
Naučila sam ponešto o otmicama.
Kako zavezati ljude i to.
Režeš li čelik ili mi se upucavaš?
Mogu oboje istovremeno.
Mogu i nešto treće.
Vas troje, u prvo vozilo! Pokret!
Helsinki je.
Vani se nešto događa.
Specijalci iz vojske.
Imaju svakojako oružje.
Bacač raketa C-90, bacače granata, strojnice,
sačmarice, puške.
Hajde, idemo!
Ulaze u dva laka vozila. Sranje, hitna intervencija!
Bogotá, Lisabon ovdje. Smjesta pusti Gandíju.
Reći će im da lovimo taoce.
Inače će sad provaliti!
Nemamo ni oružje. Taoci su zauzeli oružarnicu.
Hej! Štitite me! Svi!
Sranje!
Bože!
Denver!
Ja sam Cincinnatijev tata!
Gade prokleti.
Daj mi pusu!
-Tko je otac? Ne razumijem. -Začepi ili ću ti zašiti usta.
Dođi!
-Područje je osigurano. -Čisto.
-Pripremite se za intervenciju. -Jasno.
Imamo dozvolu. Nastavimo.
Odmah!
Spreman je.
Hajde.
Kurvin sin!
Arturito!
Vjeruješ li u reinkarnaciju? Ako ne, bolje ti je da pregovaraš.
Koliko možeš držati dah?
Koliko god mi treba da pojebem tvoju majku.
Je li dovoljno?
Ovo je fentanil.
Otvaraju vrata.
Da vidimo hoćeš li ostati svjestan.
Taoci!
-Koji je ovo kurac? -Taoci su…
Taoci…
Prekinite intervenciju!
Taoci su…
Potvrđeno, pukovniče.
Ovo je Gandía, pukovniče. Gandía!
Sagasta, prekidamo operaciju do daljnjega.
Taoci…
Denver.
Znam da slušaš. Misliš li da te voli?
Denver?
Ne.
Predobra je za tebe.
Govorila mi je…
da sam je ja naučio što je ljubav.
Je li tebi to rekla? Nije.
Znaš li zašto?
Jer nisi dovoljno pametan da dospiješ na moje mjesto.
Vaša nas osobna osveta sve ugrožava!
Začepite!
Poznajem ga kao da mi je sin. Znam kako ga naživcirati.
To ću i učiniti. Kad izađe, spalit ću ga.
Sa mnom…
se nikad nije pitala: „Što radim s ovim tipom?“
Nikad.
A ja sam bio oženjen.
Ona je to znala.
Ali nije me mogla napustiti.
Među nama su letjele iskrice svaki put
kad smo se susreli pokraj aparata za kavu.
Daj mi pištolj.
Stalno smo to radili.
U svakom kutku.
Godinu…
za godinom.
Posvuda smo vodili ljubav, Denver.
Nije bilo bitno jesmo li pod pisačem,
u kupaonici
ili u mojem uredu.
Ili na vitrini za kovanice.
Nije bilo bitno.
I svake noći…
Svake noći, čim bi došla kući,
pisala mi je predivne poruke,
slala mi je fotografije,
govorila i obećavala
da se nikad nije tako osjećala i da ne može bez mene.
Denver,
je li tebi rekla nešto slično?
Kladim se da nije.
-Daj mi voki-toki. -Ne.
Zašto nisi dobio drugo dijete? Svoje dijete!
Ukrao si mi je, gade! Morao si je oteti!
I ubrzo se našla usred ničega,
osuđena na život sa seljačinom!
Ne, nemoj!
Hajde!
Smiri se,
kvragu!
Tokio ubrzo dolazi s oružjem.
Smiri se.
Žao mi je.
Oružje!
Imaju oružje.
Sranje!
Promjena plana!
Vas dvojica, uzmite štitove
i postavite Browning na viličar. Odmah!
Nelogično je napustiti poziciju.
Vani nemate šanse.
Dobro me slušajte jer ovo neću ponavljati.
Napadaju nas. Čuli ste. Imaju još oružja.
Čim donesu oružje
ovo postaje zamka za štakore i gotovi smo!
Rekao sam vam da moramo napasti!
Smjesta!
Idemo.
Nisu na prozorima. Ne možemo više čekati.
Brzo u napad! Odmah!
-Što je to? -Natrag!
Otvaraj!
Zatvori!
Otvaraj!
Posljednji spremnik!
Zatvori!
Otvaraj!
Sranje!
Nemamo više streljiva!
Arturo!
Mónica…
Smiri se.
Pomaknite se i mrtav je!
Na koljena!
Hajde, dolje.
Nemoj učiniti nešto što ćeš požaliti.
Spusti pištolj, molim te.
Ali nećeš pucati…
Zar ne?
Ne bi ubila oca svojeg sina.
Znaš li kako to znam?
Samo ću se ja moći brinuti o djetetu nakon ovoga.
-Samo se mene neće sramiti. -Dolje!
Ne razumiješ?
Zar ne shvaćaš?
Ne glumi da si netko tko nisi.
Nikad nećeš biti jedna od njih.
Uvijek ćeš biti taj…
Prijevod titlova: Iva Jurat