‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫בבקשה.‬
‫אחת, שתיים, שלוש, ארבע.‬
‫אני צריכה עזרה!‬
‫דפיברילטור! עזרה ראשונה!‬ ‫צריך לעצור את הדימום!‬
‫אין לו דופק.‬
‫מהר! קדימה!‬ ‫-על הברכיים, בן זונה!‬
‫תחזיק מעמד, בבקשה.‬
‫מהר!‬ ‫-בדרך!‬
‫תעביר לי את המספריים.‬
‫קדימה.‬
‫אלוהים.‬
‫-הינה.‬
‫תחזיק. קדימה, ארטורו.‬
‫שלוש, ארבע.‬
‫להתרחק!‬ ‫-אחורה!‬
‫די, את שורפת גופה.‬
‫סטוקהולם.‬ ‫-תביא את האפינפרין. מיד.‬
‫זה אצלי.‬
‫הרגת אותו. תשלימי עם זה.‬
‫מה אנחנו עושים? הצבא יחסל אותנו.‬
‫אחורה!‬
‫יש לו דופק.‬
‫כן, יש לו.‬
‫יש לו…‬
‫דופק.‬
‫יש לו קליע בלב. הוא לא יחזיק מעמד.‬
‫צריך לקחת אותו לבית חולים.‬ ‫צריך להוציא אותו מיד!‬
‫הוא היה מת לפני דקה‬
‫והוא ימות שוב כשתפסיקי‬ ‫לנשוף לו אוויר לריאות. מבינה או לא?‬
‫אם נוציא אותו, נהיה רוצחים.‬
‫לא.‬ ‫-כן.‬
‫הם יפרצו פנימה.‬ ‫הם יהרגו את בני הערובה… ואותנו.‬
‫אנחנו לא יכולים לתת לו למות.‬
‫תקשיבי. הבן זונה המטורף הזה הזמין את זה.‬
‫ירית בו פעמיים. עשית דבר טוב.‬ ‫עכשיו יש לך רגשות אשם.‬
‫את רוצה להיפטר מהם ולדפוק את כולנו.‬ ‫זה לא עובד ככה.‬
‫יכול להיות לך מצפון נקי.‬ ‫שלי כבר מלוכלך. אני אהרוג אותו.‬
‫לא!‬ ‫-אני אירה בו!‬
‫לא!‬ ‫-לעזאזל, תפסיק!‬
‫תירגע!‬ ‫-זה בסדר.‬
‫תקשיב.‬
‫אנחנו מוציאים אותו, ואגיד לך למה.‬
‫אנחנו צריכים רופא!‬
‫כשסטוקהולם הסתכלה על ארטורו‬ ‫התלוי בין החיים והמוות,‬
‫היא הרגישה ריקנות מוחלטת.‬
‫היא ידעה שהיא סילקה את רשת הביטחון האחרונה‬ ‫שיכולה להגן על הבן שלה מהעולם.‬
‫ארטורו היה האב הביולוגי של הילד שלה.‬
‫וסטוקהולם התחילה להבין‬
‫שהיא ודנוור לא יראו עוד את סינסינטי לעולם.‬
‫היא לא היחידה שחשבה‬
‫שהורות היא המקור הכי גדול לחרדה בעולם.‬
‫ציפינו שהשודדים יעשו מהלך.‬
‫אתם צופים בשידור חי…‬
‫חיינו היו תלויים בשלושה חבר'ה‬
‫שידיהם קשורות ומכוונים להם אקדח לפרצוף.‬
‫בנסיבות אחרות הם היו מוותרים,‬
‫אבל לבנחמין הייתה בת בתוך הבנק.‬
‫ולפרופסור היו עשרה ילדים.‬
‫הוא במצב אנוש.‬
‫אגיע בהקדם האפשרי.‬
‫תערוך חיפוש על האנשים האלה במשרד שלי.‬ ‫אני צריך להתחיל בחקירה.‬
‫תבדוק אותם עם הגלאי האלקטרומגנטי,‬
‫אולי יש להם מיקרופונים בשיניים.‬
‫אין גלי רדיו.‬ ‫-תביא להם בגדים.‬
‫קולונל, הם נקיים.‬
‫יש עשרה שודדים.‬
‫תמיד יש אחד עם בני הערובה, כאן, בספרייה.‬
‫מה קרה לארטורו רומאן?‬
‫ניסינו להביא כמה בני ערובה למקום מבטחים…‬ ‫אבל הוא התחרפן.‬
‫הוא נהיה אובססיבי לנשק…‬ ‫הוא תקף אותם בלהביור.‬
‫הוא הרכיב מקלע על מלגזה.‬
‫הוא סיכן אותנו. הם נאלצו לנטרל אותו.‬
‫הדופק שלו הפסיק לדקה, אבל הם החיו אותו.‬
‫הם לא החיו אף אחד, והם רצחו אותו בדם קר.‬
‫עדיף שהוא ימות בעשר הדקות הקרובות.‬
‫זו מתנה שאנצל כדי להיכנס ולחסל אותם.‬ ‫בלי חוק, בלי זכויות!‬
‫נירה בהם בגב אפילו אם הם ייכנעו!‬
‫וזאת הסיבה‬
‫שאני צריך שכולם יחשבו שהם רוצחים.‬
‫ברור?‬
‫עוד מישהו נפצע?‬
‫שני בני ערובה.‬
‫רומאן פצע אותם.‬
‫ממש לא. אלה הם.‬
‫התבקשתי להגיע למשרד הפנים.‬
‫אל תתערבו עד שאחזור.‬
‫מרטינז, התיעוד!‬
‫מרטינז!‬
‫הוא היה הורג אותך.‬
‫מה אני עושה פה?‬
‫מה אני עושה פה,‬ ‫יורה בזמן שהילד שלי עם נזירים?‬
‫כשהוא יגדל…‬
‫ויגלה הכול וישאל על אימא שלו…‬
‫אני לא רוצה שיספרו לו מי הייתי.‬
‫דפקתי לבן שלי את החיים.‬
‫גם אבא שלי חושב שהוא דפק לי את החיים,‬
‫אבל אני אוהבת אותו בטירוף.‬
‫כורה עם בת טרנסית בשנות ה-90…‬
‫הוא עשה הרבה טעויות.‬
‫בגיל חמש הלכתי ישר לאבא שלי‬ ‫ואמרתי לו, "אבא, אני ילדה."‬
‫והוא הסתכל עליי בפרצוף הכורה הרציני שלו,‬
‫ואמר, "חואן, אתה גבר. גברים הם לא ילדות."‬
‫הייתה תיבת איפור שאהבתי…‬
‫אני לא יודעת כמה פעמים‬ ‫ביקשתי ממנו לקנות לי אותה.‬
‫ובסוף קיבלתי תיבה,‬ ‫אבל היא הייתה מלאה בכלים.‬
‫בסופו של דבר את מבינה‬ ‫שכל מה שנשי בעיני אבא שלך‬
‫הוא רע ואת שותקת. אז את מסתירה את זה.‬
‫אבל לא יכולת לספר לאף אחד?‬
‫לא היו טרנסג'נדרים בעיר שלי.‬
‫היו הרבה כייסים, פורצים…‬
‫היו גם המון נרקומנים, אבל לא היו טרנסים.‬
‫בימים ההם, כשגבר התלבש כמו אישה בטלוויזיה,‬
‫הוא השתטה, רצה להצחיק אנשים.‬
‫אבא שלי התפקע מצחוק ראשון.‬
‫אבל סלחתי לו, כי לא היו לי מודלים לחיקוי,‬
‫אבל גם לו לא היו.‬
‫אני חושבת שבלבול הוא המצב הטבעי של הורה.‬
‫אבל בסופו של דבר,‬
‫ההורים שלך לא צריכים להיות מושלמים,‬ ‫הם רק צריכים לאהוב אותך.‬
‫אהבת את המתנה שלך?‬
‫האנשים האלה הם המתנה שלי?‬
‫הם המורים הכי טובים.‬
‫מרצים אמיתיים לתארים מתקדמים.‬
‫טייסת מצוינת לטיסה הראשונה שלך.‬
‫ובחרנו במיוחד בשבילך‬
‫בשוד בלי שום סיכון.‬
‫בעיקרון, זה סתם בשביל הכיף.‬
‫תגיד לי, אבא, מה זה שוד בלי שום סיכון?‬
‫מאלה שלא שמים אליהם לב בזמן השוד.‬
‫אבל הם יגלו בשלב מסוים.‬
‫לא עכשיו.‬
‫לא אחרי חודש, חודשיים או שלושה…‬ ‫אפילו לא אחרי עשרה.‬
‫הם יגלו אחרי 15 חודשים,‬ ‫כשמוזיאון הזהב הוויקינגי ייפתח.‬
‫אבל עד אז מי יעשה אחת ועוד אחת?‬
‫זהב ויקינגי?‬
‫אלה העתקי פליז מדויקים של כל היצירות‬
‫מאוצר הוויקינגים הגדול ביותר שהתגלה.‬
‫מצאו אותו באתר ארכיאולוגי‬ ‫לפני שמונה חודשים‬
‫והוא מוחזק כרגע בחדר ביטחון‬ ‫של המורשת הדנית הלאומית.‬
‫האוצר האמיתי שם שמור היטב,‬ ‫תלוי בין שמיים וארץ, מחכה לגורל שלו.‬
‫אתה יודע איפה חדר הביטחון הזה?‬
‫בטירת פרדריקסבורג.‬
‫בדיוק המקום שבו אנגן בקונצרט‬ ‫בעוד שלושה ימים.‬
‫זה יהיה הנשף המושלם.‬
‫מכוניות מפוארות,‬ ‫חליפות טוקסידו, קוקטיילים…‬
‫מוזיקה קלאסית…‬
‫ו-12 קילו זהב.‬
‫על מה אתה צוחק?‬
‫דבר ראשון, זו תכולת קברים ויקינגיים,‬ ‫לא אוצר.‬
‫זה המונח שמשתמשים בו ארכיאולוגים.‬
‫ודבר שני, אני חושב שאתה ציני.‬
‫אבא, אתה מעמיד פנים שאתה מאוהב באומנות.‬ ‫אתה משקם מנזרים.‬
‫מצטער, אבל הפריטים האלה‬ ‫צריכים להיות במוזיאון.‬
‫רגע. אתה קורא לזה אומנות?‬
‫בטח.‬
‫החפצים האלה בני יותר מ-1,000 שנה.‬
‫הם נוצרו בעבודת יד‬ ‫ויש עליהם סמלים נורדיים.‬
‫זו אומנות טהורה!‬ ‫-זו עבודה של נפח.‬
‫גסות של ברברים!‬
‫הם בזזו יצירות איקוניות‬
‫ויוצאות מן הכלל לטיניות, יווניות, פיניקיות‬
‫והתיכו אותן כדי ליצור‬ ‫גביעי יין, צלחות, קמעות!‬
‫אנחנו מחזירים לזהב את הכבוד.‬
‫נו, באמת.‬
‫אנחנו אלה שיעשו אומנות.‬
‫זה יהיה שוד בלתי נשכח.‬
‫מיד תהיה מסיבת עיתונאים במשרד הפנים.‬
‫טמאיו, הקולונל האחראי על המבצע,‬ ‫ינאם בקרוב.‬
‫מה המצב של ארטורו רומאן?‬
‫כמעט הרגתם את בן הערובה היחיד שמוכר‬
‫ושחררתם את נגיד בנק ספרד.‬
‫הלו? מישהו פה מנהל את העניינים?‬
‫זה המצב… הצבא נכנס.‬
‫הם מחכים שטמאיו יחסל אתכם,‬ ‫והוא יעשה את זה משתי סיבות.‬
‫דבר ראשון, הוא פחדן ונבלה.‬
‫דבר שני, הקלתם עליו.‬
‫שאלות שלא נענו:‬ ‫האם מוציאים את בני הערובה להורג?‬
‫האם הצבא מתכונן להתערבות?‬
‫אתם יורים בבני ערובה.‬ ‫המעריצים שלך יסגדו לו.‬
‫החברה שלך,‬
‫הפאוור ריינג'רית הטראשית,‬
‫הדובי מהבלקן, הילד מהקבר…‬
‫האנשים שאתה מוכן למות למענם.‬
‫האנשים שלך…‬
‫מתים.‬
‫רק אני יכולה למנוע את זה.‬
‫תגלה לי את המידע.‬ ‫ארים טלפון ואף אחד לא ימות.‬
‫זוזו, בבקשה. תודה.‬
‫בוקר טוב.‬
‫אנחנו עורכים מסיבת עיתונאים יוצאת דופן‬
‫כדי לעדכן אתכם על ההתפתחויות‬
‫בנוגע להיעלמותה של אליסיה סיירה.‬
‫המפקחת לשעבר אליסיה סיירה‬
‫בגדה במשטרה שהיא מייצגת,‬
‫וכעת היא עובדת בשביל ‬ ‫כנופיית הפרופסור.‬
‫מאז שהיא ברחה, מקום הימצאה לא ידוע.‬
‫אנחנו משתמשים בכל האמצעים שלרשותנו‬
‫כדי למצות איתה את הדין.‬
‫כך היא נראתה כשנעלמה.‬
‫זו תמונה ממצלמה במעגל סגור‬ ‫מחנות קרובה לביתה.‬
‫בן זונה.‬
‫איבדנו את האות מהטלפון הסלולרי שלה‬ ‫שני רחובות מבית המשפט הלאומי.‬
‫איתרנו דירת מסתור באזור,‬
‫שבה ייתכן שתיאמה את ההוצאה של מוריליו.‬
‫כל זה נמצא בחקירה.‬
‫לפי ניתוח המז"פ של הציוד שנמצא בביתה,‬
‫היא הדליפה את המיילים על העינויים באלג'יר.‬
‫היא זייפה עדויות‬ ‫ושידרה את הקבורה המזויפת של אניבל קורטס.‬
‫מצאנו עקבות של תשדורות מוצפנות‬ ‫עם שרתים מבודדים.‬
‫אליסיה סיירה הדליפה באמצעותם‬ ‫מידע רגיש לפרופסור.‬
‫בשעות האחרונות גילינו שאליסיה סיירה‬ ‫קיבלה שמונה מיליון אירו‬
‫לחברות על שמה‬
‫בפנמה, בליז, ודלאוור.‬
‫למה ציפית? אין דרך חזרה. אין לך מוצא.‬
‫תמיד יש מוצא.‬
‫עכשיו, אם יש לכם שאלות…‬
‫קולונל, בבקשה!‬ ‫-את.‬
‫מה מצבו של ארטורו רומאן?‬
‫הוא במצב חמור, קשה מאוד.‬
‫מאוחר מדי.‬
‫המשטרה, המודיעין, הממשלה…‬ ‫כולם פברקו את הראיות.‬
‫אם תסגירי אותנו,‬ ‫הם יגידו שאחרי שבגדת בהם, בגדת בנו.‬
‫שתוק.‬
‫את באמת חושבת שהם יודו בפברוק ראיות?‬
‫המודיעין אף פעם לא מוותר או מתנצל.‬ ‫את יודעת את זה.‬
‫שתוק.‬
‫קולונל.‬ ‫-יש לי שאלה.‬
‫מתכננים התערבות?‬ ‫-הדברים השתנו דרסטית.‬
‫מה שהיה קודם שוד עם בני ערובה‬ ‫הוא עכשיו חטיפה עם הוצאות להורג.‬
‫הנהלים שונים לגמרי.‬ ‫-לכן הצבא נכנס לפעולה?‬
‫המבצע בעיצומו.‬ ‫אני לא יכול לנדב פרטים נוספים.‬
‫בבקשה!‬ ‫-קולונל! פה!‬
‫זה האור הירוק.‬
‫יהיה טבח. הם עומדים להיכנס.‬
‫הם העיפו אותי מהמשחק.‬
‫אני לא יודעת איך הם מוציאים את הזהב.‬
‫הזהב.‬
‫הוא כבר לא חשוב.‬ ‫-בטח שהוא חשוב.‬
‫את לא קולטת. הזהב כבר לא חשוב.‬
‫שתוק.‬ ‫-גינו אותך.‬
‫האשימו אותך באותם פשעים.‬ ‫או אפילו גרוע מכך במקרה שלך.‬
‫שתוק.‬ ‫-אצלך זה כולל אי-ציות.‬
‫שתוק.‬ ‫-עשו ממך בוגדת.‬
‫שתוק.‬ ‫-במשטרה, בממשלה, בקולגות שלך…‬
‫שתוק.‬ ‫-אף אחד לא ישחרר אותך מהכלא.‬
‫שתוק! אני צריכה לחשוב!‬
‫לא.‬
‫ירדו לה המים.‬
‫לא עכשיו.‬
‫תחשבי בהיגיון. את לא יכולה לגדל ילד בכלא.‬
‫ילדים יכולים לגדול בכלא בסדר גמור.‬ ‫קוראים לזה אגף ילדים.‬
‫סנדק…‬
‫תודה ששיתפת אותי בזה.‬
‫הייתי צריכה את זה.‬
‫אם היית צריכה כסף,‬ ‫היית צריכה רק להתקשר.‬
‫הייתי צריכה מישהו שיאמין בי.‬
‫היא מדברת על אבא שלה, אבא.‬
‫אני יודע שהיא מדברת על אבא שלה.‬
‫הוא חושב שאני כבר לא יכולה לעשות שודים,‬ ‫אבל אני הרבה יותר טובה.‬
‫אבל את צריכה ללמוד לקראתו.‬ ‫אנחנו עומדים להדפיס 2,4 מיליארד אירו.‬
‫ככה, בום, טראח.‬
‫סיפרת לאבא שלך שאת פה, נכון?‬
‫הוא לא יודע והוא לא עומד לדעת.‬
‫טוב.‬
‫אנחנו הולכים לישון.‬
‫מחר נתאמן בירי ו… כאלה. בוא.‬
‫לילה טוב.‬ ‫-לילה טוב.‬
‫דני.‬
‫ילד!‬
‫תתעורר!‬ ‫-מה קרה?‬
‫נראה לי שהייתה לנו אי-הבנה.‬
‫איזו אי-הבנה, אבא?‬
‫חמש בבוקר, אבא! איזו אי-הבנה?‬
‫אולי לא הבנו‬
‫איך בנחמין רוצה שנטפל בחוליה‬ ‫ואנחנו מפשלים.‬
‫אנחנו לא מפשלים. חוליה רוצה להיות פה.‬
‫חוליה היא אישה בוגרת.‬ ‫יש לה חיים משלה, היא עצמאית.‬
‫לא אכפת לי מה היא רוצה.‬ ‫אני צריך להגיד לבנחמין‬
‫שאולי פישלתי בקטע של "דרך הישר".‬
‫ואולי דרך הישר בעיניי‬
‫היא לא מה שבנחמין חשב עליו.‬
‫אנחנו צריכים לסדר את הבלגן הזה‬ ‫לפני שהכדורים יתחילו לעוף.‬
‫אבא, בנחמין בכלא‬
‫ואין לנו מה לעשות כי אין לנו טלפון.‬
‫צריך להמשיך הלאה. אז לילה טוב.‬
‫קדימה, קום! אני חייב להתקשר אליו.‬
‫אתה רוצה להתקשר אליו לכלא עכשיו?‬
‫מה זאת אומרת "עכשיו"?‬
‫אנחנו צריכים ללכת שלוש-ארבע שעות‬ ‫עד שנמצא טלפון.‬
‫אני לא הולך לשום מקום.‬ ‫-אתה לא מה?‬
‫אלוהים.‬ ‫-קדימה.‬
‫אני לא יכול לחזור לישון עכשיו.‬ ‫-קום.‬
‫הסי-4 יהיה מאחורי יריעות פלדה.‬ ‫שלא יהיה פיצוץ סימפטטי.‬
‫ההגנה שלנו התחילה‬ ‫בהעברת הנשק למקום בטוח.‬
‫קח עוד שבעה.‬
‫ריו, רימונים?‬
‫שישה.‬ ‫-קח כמה שאתה יכול.‬
‫הרגשנו כאילו אנחנו בונים‬ ‫את הקבר שלנו, לא בונקר.‬
‫קטן עלינו.‬
‫בלי הפרופסור בחוץ, הרגשנו כמו יתומים.‬
‫זה הקרב האחרון. תהיה חזק!‬
‫בלי אבא, בלי תוכנית ובלי תקווה.‬
‫סליחה על ההתייחסות לעולם הכדורגל,‬ ‫אבל זה כל מה שיש לי.‬
‫לפעמים בגמר גביע העולם,‬ ‫אפשר לדעת מי יפסיד.‬
‫רואים את הפחד על פני השחקנים בשירת ההמנון.‬
‫ואני מריח פה את הפחד היום.‬
‫אבל אנחנו נשנה את זה.‬
‫משחק הוא 11 נגד 11.‬
‫אנחנו משחקים עשרה נגד 10,000 בלי מאמן.‬
‫דינג! קורא לצוות השוד בבנק ספרד.‬
‫מבזק מיוחד ממכל מי הגשמים.‬
‫אליסיה סיירה כבר לא מייצגת את המשטרה.‬
‫טמאיו הדיח אותה. הוא ויתר עליה.‬
‫סיירה פועלת לבד. אתם יודעים מה זה אומר?‬
‫יש ניחוש?‬
‫טוקיו? ריו, אתה יודע?‬
‫הפרופסור לא גמור.‬ ‫הוא משחק במשחק משלו. והוא יכול לנצח.‬
‫הוא משחק נגד מטורפת.‬
‫לא. היא הרבה יותר מזה.‬
‫היא מטורפת זועמת שהאנשים שלה בגדו בה.‬
‫הם זרקו אותה לכלבים.‬
‫היא בטח יודעת שהפרופסור‬ ‫הוא כבר לא האויב הכי גדול שלה.‬
‫תנשמי מהסרעפת.‬ ‫-מה?‬
‫תנשמי מהסרעפת כדי לשלוט בצירים.‬
‫עכשיו אתה מיילדת?‬
‫אנחנו לא יכולים לנצח במלחמה הזאת.‬
‫דינג! הדוב מהבלקן‬ ‫הבין את האסטרטגיה לא נכון.‬
‫אנחנו לא צריכים לנצח במלחמה.‬ ‫אנחנו נפסיד בה…‬
‫אבל לאט מאוד.‬
‫ואתם…‬
‫בנים ובנות שלי באדום…‬
‫אנחנו, שהחברה נידתה אותנו,‬
‫צוות שמורכב מהלוזרים הגדולים בהיסטוריה:‬
‫טרנסית, פושעים, חלאות, הומואים…‬
‫מהבלקן, מאמריקה הלטינית…‬
‫מה הם יכולים ללמד אותנו על להפסיד?‬
‫אנחנו יודעים כמה כואב להפסיד כל כך לאט.‬
‫אנחנו יודעים.‬
‫ואנחנו יכולים להפסיד עוד יום.‬
‫למה שנרצה להפסיד עוד יום?‬
‫כדי להתיך את הזהב‬ ‫ולהוציא את כולו מהכספת.‬
‫חזרנו.‬
‫נשמע לי בן זונה.‬
‫אבל יש לך תוכנית להפסיד‬ ‫ואתה לא מעדכן אותנו.‬
‫בטח שכן.‬
‫אני אולי מהנדס,‬
‫אבל להיות גנרל של חיל הרגלים‬ ‫זה הייעוד האמיתי שלי.‬
‫אני צריכה פתיחה.‬
‫אוקסיטוצין… יעבוד מצוין.‬
‫לצערי, אין לנו.‬
‫אני צריכה משהו נגד הכאב.‬ ‫-לא, זה יסכן את התינוק..‬
‫אתה עושה צחוק?‬
‫בשטח פתוח לא היה לנו סיכוי.‬
‫אבל בחדרים היתרון שלהם מצטמצם.‬
‫נזחל בכל פינה, בכל ערמת פסולת.‬
‫נשליך רימון ואז עוד אחד ונירה במקלע.‬
‫זה לא סרט על מלחמת וייטנאם.‬
‫בדיוק. זה גרוע יותר. זה המצור על סטלינגרד.‬
‫האסטרטגיה לא שלי,‬ ‫ אלא של הגנרל וסילי צ'ויקוב.‬
‫נשמיע מוזיקה כל כך חזקה‬ ‫שהם לא ישמעו את הרימונים, את הירי‬
‫ויותר טוב מכך…‬
‫הם אפילו לא ישמעו את מכשירי הקשר שלהם.‬
‫תקשיבי לי.‬
‫את לא יכולה ללכת לבית חולים.‬
‫ואת לא יכולה לעשות את זה לבד.‬
‫תשחררי אותנו. את צריכה עזרה.‬
‫תני לנו לעזור.‬ ‫-אני אלד…‬
‫בעצמי.‬
‫כמו שסבתא שלי ילדה,‬
‫כמו שמאות נשים בהיסטוריה עשו.‬
‫ככה!‬
‫ברוכים הבאים למופע החיים.‬
‫אני צריך שלושה מתנדבים.‬ ‫המשימה הזאת לא תהיה קלה.‬
‫השלושה האלה יהיו מאחור.‬
‫הסיכוי היחיד שלנו הוא לתקוף אותם‬ ‫משתי החזיתות.‬
‫נצטרך לנוע מהר דרך פיר המעלית,‬ ‫תעלות האוורור‬
‫או בכל דרך אחרת, אבל מהר.‬
‫לוגרוניו.‬
‫נראה שאתה יודע יותר ממנו.‬ ‫איזו פתיחה יש לי?‬
‫אני לא יודע…‬
‫פתיחה קובעים במגע.‬
‫בואו נראה.‬
‫איזה חלק מהתוכנית זה?‬
‫תוכנית הלידה!‬
‫אני צריך שלושה מתנדבים, ותקשיבו…‬
‫השלושה האלה יהיו הכי חשופים.‬
‫יופי. בואו נעשה את זה.‬
‫קדימה!‬
‫דנוור,‬
‫תיפרד ממנה לשלום.‬
‫זה עומד להיות לילה ארוך.‬ ‫זו אולי הפעם האחרונה שתתראו.‬
‫אנחנו באמת מתכוונים ללכת?‬
‫אחרת איך נגיע לשם ב-5:00 לפנות בוקר?‬
‫אפשר לגנוב רכב.‬
‫שוב אתה מתחיל.‬ ‫גניבה היא תמיד הדבר הראשון שאתה חושב עליו?‬
‫ברגע שנהיה קשה, בום, גניבה.‬
‫אמר זה שהביא אותי הנה‬ ‫לשדוד את המטבעה המלכותית.‬
‫כדי שתלמד לעשות את זה בחוכמה,‬ ‫כמו הפרופסור.‬
‫הוא גונב כמו שצריך,‬
‫הרבה בבת אחת, לא סכומים קטנים‬ ‫והוא לא דופק אנשים.‬
‫השעה 5:00 לפנות בוקר.‬ ‫אם נצא עכשיו, נחזור רק ב-11:00.‬
‫אם הפרופסור יראה אותנו, מה תגיד לו?‬
‫רואה? אתה חושב עם הראש ובהיגיון.‬
‫נגנוב מכונית,‬
‫אבל ממישהו שלא ידווח על הגניבה.‬
‫אני בא.‬ ‫-קדימה.‬
‫מה אני יכול להגיד לך, בנחמין,‬ ‫שאתה עדיין לא יודע?‬
‫יש סיכון.‬
‫אבל זו עבודה ענקית.‬
‫אבל כל פרט מתוכנן, אני נשבע.‬
‫אם משהו ישתבש,‬ ‫יכניסו את חוליה לכלא של גברים.‬
‫אני לא מסוגל לדמיין את זה אפילו.‬
‫כן, אבל אם היא תבקש לעבור לכלא נשים,‬
‫כנראה יסכימו.‬
‫לקח לחוליה הרבה זמן להגיע‬ ‫למצב שהיא נמצאת בו עכשיו.‬
‫היא…‬
‫רק מתחילה את החיים שלה.‬
‫היא מאושרת. אף פעם לא ראיתי‬ ‫את הבת שלי מאושרת.‬
‫כבר 30 שנה.‬
‫הגוף שלה היה כלא. אל תאלץ אותה לחזור.‬
‫אם העבודה הזאת גדולה כמו שאתה טוען,‬ ‫לא תדאג לה?‬
‫בטח. כאילו היא הבת שלי.‬
‫בנחמין, תקשיב,‬
‫תמכתי בחוליה כל החיים שלי‬ ‫ואתמוך בה עד שאמות.‬
‫תודה, דני.‬
‫אין בעד מה.‬
‫אני צריך לסיים.‬
‫להתראות.‬
‫קצת הגזמת, לא?‬
‫באמת? למה?‬
‫בוא נצא מפה.‬
‫ביי.‬ ‫-להתראות.‬
‫אני בא.‬
‫שיחת הטלפון הזאת בלתי הפיכה.‬ ‫תחשבי על זה שנייה, בבקשה.‬
‫השיחה הזאת תגזור את הגורל‬ ‫שלך ושל הילד שלך.‬
‫את יכולה לשנוא אותי כמה שאת רוצה.‬ ‫את יכולה לאחל לי מוות, לא משנה,‬
‫אבל למרבה הצער, כרגע,‬
‫כדי להציל את חיי הילד שלך,‬ ‫תצטרכי להציל אותי.‬
‫כרגע אנחנו באותו מצב, אנחנו שווים.‬
‫אתה ואני לא שווים, חתיכת חרא.‬
‫העבודה שלך היא לעבור על החוק,‬ ‫אני עוצרת את זה.‬
‫אלוהים.‬
‫וזה מה שאני עושה.‬
‫את תגזרי את הגורל של הילד שלך.‬
‫הם יחסלו אתכם כי הם לא חייבים לך כלום.‬
‫החיים שלי.‬
‫הם חייבים לי את החיים שלי.‬
‫נהייתי מלכת הכלבות בשבילם.‬
‫והם לא יכולים לאכזב כלבה כמוני.‬
‫אני לא אאכזב אותך.‬
‫שתוק.‬
‫אני לא אאכזב אותך.‬
‫אל תדבר אליי כאילו אני מהכנופיה שלך.‬
‫אני לא אעביר את שארית חיי בבריחה.‬
‫אני לא בורחת.‬
‫אני לא מתחבאת.‬
‫אני לא נוסעת לפיליפינים.‬
‫אני אוהבת את החיים שלי.‬
‫אני אוהבת את מדריד. וקאיוס.‬
‫ואת פוארטה דל סול. ושחיתות.‬
‫אני לא אאבד את המדינה שלי בגללך!‬
‫טמאיו בגד בך, לא אני.‬
‫אני שונאת אותך.‬
‫בסדר. אבל הזמן אוזל‬
‫והשנאה שלך כלפיי לא מעניקה לך‬ ‫את הזכות לסכן את חיי התינוק.‬
‫הילד הזה…‬
‫חולה על סכנה, חתיכת בן זונה!‬
‫לעזאזל!‬
‫אחריי.‬
‫טמאיו פה והחיילים נכנסים איתו.‬
‫הפרופסור התקשר?‬
‫אם כן, הייתי מודיע לך.‬
‫כולם לצאת!‬
‫אנחנו עומדים לתכנן פה התערבות צבאית!‬
‫לזוז!‬
‫שוטרים יוצאים מהאוהל. הם מארגנים משהו.‬
‫קיבלתי. יש לנו כמה דקות.‬
‫כשאת יורה במישהו, את מרגישה חרא.‬
‫את שונאת את עצמך.‬
‫יריתי בך.‬
‫משהו רע היה עלול לקרות לך.‬
‫ולחשוב שיכולתי להיות רוצח…‬
‫את חושבת שהאפשרות היחידה‬ ‫היא כלא או להיהרג.‬
‫אבל לא.‬
‫זה לא עובד ככה.‬
‫טיפלתי בפצעים שלך.‬
‫רקדתי בשבילך.‬
‫ומאז אנחנו מאושרים, מוניקה.‬
‫גם אם הדברים הסתדרו פעם,‬ ‫זה לא אומר שהם יסתדרו פעמיים.‬
‫למעשה…‬
‫אולי אנחנו מתגרים בגורל יותר מדי.‬
‫אני רוצה לדבר כשנחזור.‬
‫מה אם לא אחזור?‬
‫אז אני רוצה לתת לך נשיקה.‬
‫הראשונה.‬
‫נשיקה ראשונה היא רק בפעם הראשונה.‬
‫לכן קוראים לה נשיקה ראשונה.‬
‫אבל אני לא רוצה לתת לך נשיקה אחרונה…‬ ‫אני רוצה לתת לך עוד נשיקה ראשונה.‬
‫כמו נשיקה של זוגות שמשלימים.‬
‫זה מה שאני רוצה.‬
‫הבניין עמיד בפני פיצוצים.‬ ‫זאת אומרת שנשארו כמה אפשרויות פריצה:‬
‫הכניסה הראשית,‬
‫רציפי המטען… או החלונות.‬
‫אבל הם יצפו שניכנס מהמקומות האלה בדיוק,‬
‫אז אף אחד מהם לא בא בחשבון.‬
‫אבל יש אפשרות נוספת.‬
‫אתם מכירים את סרן גנדייה.‬ ‫הוא היה בכוחות המיוחדים.‬
‫לכבוד הוא לי לשרת לצידו ולגם לצד כמה מכם.‬
‫הוא מציע תוכנית חלופית.‬
‫הגג מסומן כעמיד לפיצוצים בתוכניות,‬
‫אבל חלק ממנו לא עמיד,‬ ‫כי אחרת הוא היה כבד מדי.‬
‫זה מידע חסוי. הם מתעלמים ממנו.‬
‫יש חור בהגנה של בנק ספרד מפני פיצוצים?‬
‫לא. הוא מוגן לגמרי.‬
‫אבל זה מתחיל במוזיאון‬
‫ונגמר בדלתות פלדה כמו אלה שבקומת הקרקע.‬
‫אז נטפס שם,‬
‫נפוצץ את הגג ונגיע ישר לחדר האוכל.‬
‫התקרה המעוטרת הזאת היא מהמאה ה-18…‬ ‫במלחמת האזרחים‬
‫הביאו אותה הנה מארמון בחאאן‬ ‫כדי לשמור עליה מההפצצות.‬
‫נראה לך שמישהו בבוסניה אמר,‬
‫"אל תפוצצו את גשר מוסטר, הוא עתיק?"‬
‫לא, והוא שופץ.‬
‫או ספריית סרייבו.‬
‫במלחמת העולם ברלין בערה,‬
‫ואף אחד לא אמר,‬ ‫"אל תפציצו את השכונה הזאת, היא יפה."‬
‫יש בפנים ציורים של גויה‬ ‫וזהב של בני הקימבאיה…‬
‫אמנסטי אינטרנשיונל יושבים לנו על הראש.‬ ‫נתעמת גם עם אונסק"ו?‬
‫לא אכפת לך מהזהב של בני הקימבאיה.‬
‫אתה מסתכל עליי כאילו אני כלב.‬ ‫תגיד לי מה לעזאזל אתה חושב!‬
‫גזרת את הדין על אישה חפה מפשע.‬ ‫הכפשת אותה. היא תיכנס לכלא.‬
‫אנחליטו, ביטחון האומה‬ ‫הוא מעל הכבוד האישי של כל אחד.‬
‫הוא מעל כל השאר!‬
‫הרזרבה הלאומית היא מעמודי התווך של המדינה.‬
‫האם הכבוד של סיירה חשוב יותר‬ ‫מהביטחון של 47 מיליון איש?‬
‫אלוהים אדירים, טמאיו!‬
‫דנת אותה כדי להציל את עצמך,‬ ‫לא כדי להציל 47 מיליון איש.‬
‫ניכנס אחרי שנפוצץ את התקרה המעוטרת הזאת!‬
‫קדימה, מותק! רק עוד קצת ואתה בחוץ!‬
‫לעזאזל!‬
‫הוא לא יוצא!‬
‫למה הוא לא יוצא?‬
‫כי זה לא הראש.‬
‫מה?‬
‫זו לידת עכוז.‬
‫מה?‬
‫מה לעשות?‬
‫את צריכה להכניס את היד,‬
‫לשים את התינוק על הזרוע,‬ ‫כאילו זו רכיבה על סוס,‬
‫להחזיק את הפה שלו באצבע המורה ובאגודל,‬ ‫לקרב את הראש שלו לעצם החזה…‬
‫ולשלוף אותו.‬
‫אין דרך אחרת. ואת צריכה לעשות את זה עכשיו.‬
‫את חייבת לשחרר אותי.‬
‫שיירה יוצאת מהאוהל.‬
‫קיבלתי. כולם בעמדות. ליסבון?‬
‫אנחנו מוכנות.‬
‫טוקיו?‬ ‫-אני בפנים.‬
‫מטיאס, צופן אדום.‬
‫בסדר, שאף אחד לא יזוז!‬
‫ידיים בין הרגליים ולהתכונן לפגיעה.‬ ‫כמו במטוס!‬
‫תתכוננו למערבולות אוויר.‬
‫שינוי בתוכנית!‬
‫לא משנה מה יקרה למעלה,‬
‫מה תשמעו, מה ירעד, אל תפסיקו להתיך!‬
‫אל תפסיקו אפילו אם מריה הבתולה‬ ‫תופיע ותפצח מולכם בריקוד רגאטון.‬
‫בוגוטה?‬ ‫-אני בא.‬
‫אם מישהו חושב לקחת קצת זהב‬
‫כדי להכין עגילים לסבתא שלו…‬
‫אל תעשו את זה.‬
‫תבקשו מאבא את הזהב בחוץ, ברור, ילדים?‬
‫לעבודה!‬
‫קדימה! נו!‬
‫בואו נעשה את זה!‬ ‫-תתחילו להתיך!‬
‫הם נעים בכיוון דרום מערב.‬
‫אלוהים.‬
‫לא!‬
‫מרסיי, תביא סדינים.‬
‫בנחמין, מים נקיים.‬
‫לזוז! כולם לצאת!‬
‫מהר!‬
‫כולם לצאת!‬
‫קדימה! לצאת!‬
‫הם בשטח עיוור.‬
‫אם הם בשטח עיוור, זה אומר שהם מטפסים.‬
‫הם עומדים לפוצץ את הגג!‬
‫טוקיו, דנוור, מנילה, למדרגות!‬
‫להתכונן!‬
‫עכשיו!‬
‫אלוהים.‬
‫תקשיבי לי.‬
‫תתחילי לנשום עמוק.‬
‫זהו זה.‬
‫את לא יכולה ללחוץ עכשיו. זה חשוב מאוד.‬
‫אני אכניס את היד.‬
‫טוב?‬ ‫-טוב.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫בואי נעשה את זה.‬
‫טוקיו, מיקום.‬ ‫-אנחנו בקומה השנייה.‬
‫קומה שלישית.‬
‫תגיעו לגג ותתפסו אותם מאחור. הלסינקי?‬
‫אני בונה מחפורת!‬
‫לסגת למוזיאון. חכו לי.‬
‫אני לא יכול.‬ ‫-לא, אלוהים אדירים.‬
‫בבקשה!‬
‫רק עוד קצת.‬
‫עצם החזה. הצלחתי.‬
‫בבקשה…‬
‫תכף מסיים.‬
‫אני מוציא אותו.‬
‫עוד קצת.‬
‫הלסינקי, צא משם. תפוס מחסה במוזיאון.‬
‫שלילי!‬
‫קדימה.‬
‫תפסו מחסה.‬
‫…פיצוץ נורא…‬
‫- שידור חי, פיצוץ בבנק ספרד -‬
‫תרגום כתוביות: דניאל שרמן‬