EN NETFLIX-SERIE
René!
Nej!
René!
Tre personer blev dræbt, efter de forsøgte at røve en bank.
Det blev tidligere meldt ud, at mindst en af røverne slap væk.
Den mistænkte er en kvinde mellem 25 og 30 år.
Ifølge vidner…
Sergio, kom og se det her!
…trods massiv politi-tilstedeværelse.
To af de afdøde var vagter i banken.
Den tredje var en af røverne.
En uidentificeret 30-årig mand.
Politiet leder efter en ung kvinde med gennemsnitlig højde,
brunt hår og tynd af kropsbygning.
Sikkerhedsstyrkerne og politistyrkerne
har vejspærringer på alle veje, der fører ud af Madrid.
De advarer om, at den mistænkte er bevæbnet og farlig.
Vi må finde hende. Vi mangler en med hendes talent.
Vores murbrækker.
Hun er den mest eftersøgte person.
Vi bør ikke bruge en, som er så kendt af offentligheden.
Fire bevæbnede personer. Kun én overlever.
Hvad mere har du brug for at vide?
Hun er en overlevende.
Og nu er hun også morder.
Kuppet var sjusket.
Hun hang på loftet som Spider-Man.
Hvem gør det?
Hun efterlod ikke betjentene bundne, men tvang dem ind i politibilen
og kørte af sted med fuld udrykning.
Hun flygtede som en dronning med politiets velsignelse.
Det er kunst, ikke?
Der er ingen information om politioperationen for at finde kvinden.
Hør, Sergio.
Jeg er lige kommet ud af fængslet, og jeg mødte kun dumme mennesker derinde.
Hjernedøde tumper. Folk uden talent.
Ikke alle har det,
som vi lige har set.
Det er svært at finde.
Det kan godt være.
Hun er talentfuld. Særdeles talentfuld. Men den pige er fortabt.
Det er netop derfor.
Og hun har intet at miste.
Det er det, vi har brug for.
MISTÆNKT FRA STORT RØVERI DRÆBER TRE
Har de ikke fundet hende om 72 timer, finder vi hende.
-Jeg går på biblioteket. -Okay.
Køb kager med hjem fra San Onofre!
Silene Oliveira.
Det hed jeg, da historien begyndte.
Da jeg troede, man kunne stikke af fra smerte,
som man kan fra politiet.
Stik af,
luk øjnene
og kæmp imod.
Men før eller siden stopper man.
Og man mærker al smerten.
Og man føler, man aldrig kan slippe væk fra den igen.
Jeg gemte mig i ti dage.
Igen og igen genoplevede jeg minderne fra mit liv med René.
Jeg tænkte på, at han altid havde hadet banker.
Og da vi besluttede at røve en.
Og på den måde blev min smerte værre.
Og det gjorde min skyldfølelse også.
Over at have efterladt ham på den våde jord i regnen,
som om René stadig kunne mærke det.
Og så troede jeg, at jeg skulle løbe hurtigere end før.
Så sorgen ikke kunne indhente mig.
Jeg stoppede ikke.
Ikke engang da jeg ankom til en blindgyde, hvor en angrebsstyrke ville slå os ihjel.
På det her tidspunkt i mit liv
ville jeg ikke overgive mig og gøre det let for dem.
Søg dækning!
Skyd!
Det her er en skide fælde.
Vi må blokere døren!
Hvordan fanden gør vi det?
Komfurpladen!
Tokyo, dæk os!
Skyd!
Arteche, skyd døren i stykker!
Kom så!
For satan da!
Løft komfurpladen.
Tre!
To! En!
Nu!
Tokyo!
Vent!
Granat!
Op!
Hej, kokke!
Gem den i et stykke ost næste gang!
LISSABON, PORTUGAL FIRE DAGE FØR D-DAG
Da jeg var lille, og når sommerferien var slut, tænkte jeg:
"Når jeg bliver voksen, skal jeg aldrig starte i skole igen."
Nu skal jeg ikke starte i skole. Det er noget meget værre.
Hvorfor skal det her slutte?
Fordi en ferie altid slutter, min skat.
Men jeg smiler også, når jeg ser dig i vores kvarter.
Og jeg er glad, når vi slentrer rundt i gaderne i Madrid
og tager en øl på torvet.
Vi lever som kongelige.
Vi bruger vores dage på at tjene penge,
men har ikke råd til at tænde for varmen.
Hele dagen anstrenger du ryggen med de gasflasker.
Jeg er ligeglad.
Og jeg bruger hele dagen på at finde et andet lortearbejde.
Jeg vil være hos dig hele tiden.
Så vi må begå røverier mod større steder.
Du vil ikke skaffe penge til at købe ting.
Du vil have dem gratis.
Og det er meget dyrt.
Det er det, jeg vil.
At være fri.
Hvorfor skal vi nøjes?
Hvis vi ikke stjæler, bliver vores liv stjålet fra os.
Hvad synes du?
Jeg vil rejse verden rundt med dig.
Jeg vil se dig på en øde ø
langt væk fra alt
med to mojitoer i dine hænder
og tænke: "For fanden, hvor er jeg heldig."
Så hvis vi er så heldige,
bør vi udnytte det.
Nævn en by.
Meget langt væk.
Jeg lover at tage dig derhen.
Tokyo.
Pas på, Japan.
Første gang jeg valgte Tokyo, var for at rejse langt væk med René.
At elske ham i forskellige byer gjorde mig glad.
Sankt Antonius.
Hvor er du smuk!
Næste gang jeg valgte Tokyo var for at erstatte ét liv med et andet.
De har søgt dækning bag komfurpladen.
De har en god skudvinkel.
Og sigte.
Cañizo, Sagasta her.
De er i køkkenet.
Find en skudvinkel udefra.
Snigskytteenhed på plads.
Lad os for fanden kaste nogle granater, sprænge deres forsvar i luften og gå ind.
Enhver der kommer tæt på den gang, er død.
Vi kan ikke klare det med en granat.
Komfurpladen er af støbejern. De har nok forstærket den.
Og hvad foreslår du?
At vi venter, til de kommer ud for at tisse?
Vi kan bore et hul i væggen.
Vi kan bore et hul og angribe fra forrådskammeret.
Det vil tage os mindst ti minutter, og det har vi ikke tid til.
Vi må angribe nu, før de angriber os fra museet.
Negativ.
Skub hårdere.
Skub den derind, for fanden!
Jeg har den!
Færdig.
Rio, kan du hacke det her?
Ja. Den knækker koderne.
Det vil tage mindst en halv time. Snarere en time.
En time? Hvad? Så lang tid har vi ikke.
Send støberiarbejderne herop nu.
Kom nu.
Førstehjælpssæt.
Bogotá. Hvor lang tid tager det at skære igennem døren?
-Mindst 11 minutter, hvis der er nok gas. -Vi må beslutte os.
Hvis vi skærer, blokerer systemet os, og jeg kan ikke gøre noget.
Bogotá, tag med støberiarbejderne.
-Modtaget. Kan du gøre det alene? -Ja.
Kom nu, Helsinki. Du klarer det.
Åh gud.
Tokyo, hvor længe kan I stå i mod?
Så længe det tager.
Begynd at bore. Canalejas, hjælp ham med det.
Major, du ved ikke, hvad du laver.
Kaptajn, ved du, hvad vi skal gøre?
Det, som jeg har sagt. Og du skal bare tie stille.
Hvad sker der?
De skændes, Professor.
Lederen vil bore et hul og komme ind via forrådskammeret.
Gandía vil angribe via gangen.
Gandía anfægter ordrerne Tokyo, det er hans svage punkt.
-Du kender ham. Kan du gøre noget? -Ja.
Så gør det.
Hej, Gandía.
Hvad så, min skat?
Har du savnet mig?
Kun om natten.
Men du kom ikke tilbage efter mig.
Du kom tilbage, fordi du var en forræder.
Du hjalp røverne via en walkie-talkie.
Du løj overfor efterretningstjenesten, så Lissabon kom ind.
Derfor er du tilbage.
Fordi du ikke har nosserne til at tage hjem
og se din kone og din søn Juanito i øjnene.
Hold kæft, din lille rotte.
Jeg kommer og vasker din mund med sæbe, hvis du taler om min familie.
Nej.
De så dig komme ud i live på fjernsynet.
Jeg er sikker på, at de græd og gav hinanden knus
og troede, du kom hjem til aftensmad.
Men nej.
Du har ikke engang ringet til dem, vel? Nej.
Hvad ville du sige?
"Jeg dræbte en forsvarsløs kvinde og forrådte mig selv og mit folk,
fordi jeg er en kujon"?
Gandía, tag det roligt.
"Hej, Juanito. Ved du hvad, sønnike?
Far er kæmpe røvhul.
Hvorfor? Fordi jeg hellere ville dø end at være hos dig og læse en historie."
Hvad laver du?
Lad være, kaptajn.
Kaptajn, hørte du mig?
"Og sig til mor…"
Det er en ordre!
"…at jeg altid kom sent hjem for at undgå at kneppe hende.
Jeg snakker til dig, kaptajn!
Gandía!
Granat!
Søg dækning!
Hvad var det?
-Rio. -Rio!
-Kom tilbage! -Hvor skal du hen?
Bogotá, vi har brug for dig nu!
Vi er der om to minutter.
Skynd jer!
Hold jer tæt ind til væggen! Følg mig. Skynd jer!
Du må ikke give op.
Det skal nok gå.
Jeg er i gang.
-Stockholm, hvordan går det? -Jeg gør mit bedste.
Jeg gør sgu mit bedste!
-Ramiro, er du okay? -Ja.
Hernando?
Canalejas?
Torrecilla og Tosco er sårede, major.
De har slået ham ihjel!
En er død, Professor.
Det var et uheld.
Den slags sker.
-Ikke her. -Arteche.
-Hvad sker der? -De skændes.
Det køber os et par minutter, men ikke mere.
Arteche, tag det roligt.
Cañizo her. Vi har skudvinkel til et køkkenvindue.
Et af forrådskamrene er også synligt.
-Hold positionen. -Roger.
Arteche.
Jeg ramte ham.
-Ramte jeg ham? -Du ramte hans vest.
Tillykke.
Arteche! To fra jeres team er blevet såret.
Find dem.
Arteche! Det er en ordre.
Du klarer det godt.
Det samme vil måske ske for jer to.
Ti stille.
På grund af det, der skete tidligere på taget.
Jeg er med på, at folk siger noget, de ikke mener, under stress. Pyt med det.
Nej. Jeg var faktisk ærlig.
Det er ikke det rette tidspunkt at snakke om det nu.
Jeg besluttede mig for at være ærlig for længe siden.
Hvad er der med dig?
Ikke noget. Sådan har jeg det. Jeg vil være ærlig, Dani.
Lad mig være ærlig, Manila. Vi er sgu i krig.
Jeg er sammen med Stockholm. For at være ærlig.
Er du forelsket i hende?
Jeg dækker dig.
Hvis du nægter at adlyde mig igen, skyder jeg dig i hovedet.
-Du svarer ikke. -Jeg er vildt forelsket.
-Kom nu. -Hvad mener du?
Vi kender hinanden. Jeg kender dig og ved, hvad du kan lide. Jeg kender dine drømme.
Det store treetagers technodiskotek, som du ville åbne.
Du har penge nok nu.
Spanske diskoteker er ikke populære i Indonesien.
Men jeg har danset en masse med Stockholm. Vi har endda danset i et boksrum.
Okay, hvad med en kampsportsklub?
Det er populært i Indonesien. Bruce Lee og den slags.
Men jeg vil ikke slås resten af mit liv.
Jeg vil være voksen.
Sig mig engang.
Du har boet i Indonesien i to fandens år.
I al den tid har du nogensinde været i tvivl?
Aldrig.
Jeg står op om morgenen.
Jeg betragter Stockholm sove. Solen skinner gennem vinduet og…
…mit liv ligner en reklame.
En reklame for cologne.
Det er ikke dig.
Det er ikke dit liv.
Det er et andet liv, men det er hans, såvel som det sidste liv var.
Et liv kan bestå af flere liv.
Det her er ikke nødvendigt.
Hold kæft.
Gå videre.
Er her nogen?
Nej.
Bor du hos din bedstemor?
Det er bare et sikkert sted.
Hvem er det?
Folk i din situation.
Potentielle medlemmer af vores bande. Du er vores første rekrut.
Godt.
Jeg vil forhindre dig i at gøre dig selv til grin.
Hvis du vil stjæle 2,4 milliarder euro,
bliver du skudt i hovedet.
Så glem det.
Man bliver skudt, når man ikke tænker sig om.
Når man går ind i en bank uden at tænke sig om.
Vi har planlagt det her i mange år.
Hvor mange år?
Tyve år.
Jeg tilbyder dig din frihed.
Jeg har allerede min frihed.
Jeg kan gå ud af den dør nu og forsvinde.
Hvorfor gør du ikke det?
Fordi derude er der intet eller ingen, som venter på dig.
Dit liv endte efter bankrøveriet.
Jeg kan vække dig til live igen.
Et nyt liv.
Eller du kan svælge i minderne fra det første.
Hvad ved du om mig og mit liv?
Eller hvad min frihed har kostet?
Det eneste, jeg vil vide, er…
…om du er modig nok
til at blive født på ny.
Leve igen. Få en ny kæreste. En familie. Svar "ja" eller "nej".
I dag skal du bestemme dig.
Nu.
Ville han ikke ønske, at du bliver glad igen?
Hvem er du?
Velkommen.
Kom så!
Fart på. Der er tre liv på spil. Af sted!
Støberiarbejderne er på museet. Vi skærer.
Godt.
Kom så! Nu!
Jeg skal bruge tryklufthammeren.
Hvor er tryklufthammeren?
Stockholm! Hvor er tryklufthammeren?
Derhenne.
Morfin.
Giv mig morfin. Giv mig det nu.
Jeg kender det blik.
Den første død.
Det husker man. Man vender og drejer sig.
Det går over. Det er chokket.
Morfin. Giv mig det nu.
Gør dig klar, Tokyo. Gør dig pæn. Jeg er på vej.
Folk tror, at ægte kærlighed sker én gang i livet.
Det, som folk ikke ved, er, at man kan leve flere liv.
Rio, ikke?
Ja.
Hvad laver du?
Jeg kigger på stjerner.
Hvad er der?
Det ligner ikke dig.
Du kender mig ikke.
Se, det er Karlsvognen.
Det er Store Bjørn.
Og det er Nordstjernen.
Hacker og astronom. Tænk bare.
Professoren har tænkt på alt.
Nogle kan læse fremtiden i stjernerne.
Ved du hvordan?
Altså på en måde.
Fortæl mig om min fremtid.
Er du sikker?
Okay.
Okay, at dømme ud fra stjernernes placering…
…vil du møde en fyr.
Er han sød?
Det kan vi aflæse ud fra Andromedas vinkel.
Se. Der er den.
-Hvad? -Konstellationen.
Hvor?
Se. Lige her.
Åh, ja.
Hvad siger den?
Han er en normal fyr.
En enspænder.
En normal fyr.
Men en god fyr.
Hvordan skal jeg møde ham, når jeg er fanget her hos Professoren?
Det ved Cassiopeia nok.
Lad os spørge hende.
-Det her er underligt. -Hvad?
Du vil møde ham dansende.
Skal vi danse?
Det er okay.
En af lanserne er røget.
Hvor lang tid vil det tage?
Mindst seks minutter.
Professor, hvad var det?
Der er noget, jeg må fortælle jer.
Der er en mere af os i regnvandsbassinet.
Inspektør Alicia Sierra har født en baby.
En smuk pige, der vejer cirka tre og et halvt kilo.
Og hun er sund og rask.
Tillykke!
En baby er altid en stor glæde og…
Der har ikke været så meget glæde her på det sidste.
Hvad skal hun hedde?
Altså…
Jeg havde tænkt på Germán efter hendes far.
Men jeg har ikke tænkt på pigenavne.
Hvad med Danica?
I mit land betyder det "morgenstjernen".
Du er en sand digter, Marseille.
Hvis du tager imod forslag, så har jeg altid kunnet lide navnet Lucía.
Hun ligner ikke rigtig en Lucía.
Hun ligner mere en Victoria.
Victoria.
Hun skal hedde Victoria.
Det er smukt.
Det bliver Victoria.
Fordi hun som et projektil vil have et forspring i livet.
Det samme vil jeg.
Hold hende.
Victoria.
Du har købt alt i lyserødt.
Fordi hun er en pige.
Og? For det første er der ingen pige- eller drengefarver.
Og for det andet manipulerer du hende.
Du ved ikke, om hun føler sig som en pige eller en dreng eller noget andet.
Hun er helt nyfødt og du traumatiserer hende allerede.
Selv ranglen er lyserød. Giv mig babyen.
Nej. Hun bad mig om at holde babyen. Du er gået fra forstanden.
Hold øje med døren.
Lansen er røget!
Vi har to lanser tilbage.
Kom nu! Skynd jer!
Cañizo, de er i forrådskammeret.
Tokyo, løb!
Skyd!
Tokyo!
Tokyo, nej!
Den dag, jeg dræbte Gandía, var oddsene imod mig.
Jeg var som en dukke fyldt med kugler.
Og med fem kugler i min krop
tænkte jeg på min samurai.
Åbn den. Bare rolig, det er ikke en ring.
Det er en japansk samurai.
Jeg så den i et butiksvindue.
Det er et tegn.
Jeg ved, hvad du tænker.
Kan du læse mine tanker med en snekugle?
Du vil ikke leve i sus og dus og efterlade din mor.
Det har jeg tænkt på.
Vi giver hende en gave.
Et stripshow for spændingens skyld?
Vi betaler hendes lån i huset.
Tager vi til Polynesien, kan hun tage til Rom.
Eller Paris. Hvor som helst.
Så hun kan nyde livet.
Det fortjener hun.
Og du har brug for det.
Hvordan får vi alle de penge?
Spørg den. Gnid den og se, hvad den kan fortælle.
Lad os se.
Den siger, at…
Den siger, at du allerede har tænkt på, hvordan vi gør det.
Banker.
Vi har 15 kup bag os.
Vi forstår hinanden.
-Vi er gode. -De bedste.
Lad os gå efter bankerne.
Du ved godt, det er en større risiko, ikke?
Hold ud.
Tokyo er såret, Professor.
Hun blev skudt i armene og benene.
Pis! Lansen er stoppet.
Det er nok. Folkens, gå ned til støberiet.
Hold ud.
Professor, vi er løbet tør for gas.
Hjælp mig, Lissabon.
Denver. Vi har brug for mere tid til at trænge ind i museet.
Etablér en barrikade for at dække alle indgange.
Er I dækket, har I en chance.
Vi vil kæmpe imod.
Klar.
Nu.
For helvede!
Du går ikke ind. Du må sidde på bænken. Følg mig.
Gør sprængstofferne klar.
Skyd alle, der kommer ind ad døren.
Jer andre skal søge dækning.
Kan du skyde?
Indtil mine arme er i stumper og stykker.
Manila, kom så!
Professor, vi er bag barrikaden. Og vi kan ikke slippe væk.
Vi kan ikke slippe væk.
Denver?
Denver, hullet.
Denver, der er et hul.
Køkkenelevatoren.
Køkkenelevatoren fra kontoret.
Køkkenelevatoren fra kontoret, Denver.
Der er den.
Hvad?
Det er mindst seks etager.
For satan da!
Af sted. Kravl ned.
-Hvad? -I må af sted.
Jer begge. Af sted.
Kravl ned nu.
-Og dig? -Jeg bliver her.
-Hvad? -Jeg kan ikke.
Manila, hør på mig. Manila!
Jeg kan ikke holde fast i rebene.
I skal kravle ned, så hurtigt I kan.
Læg puder, gardiner, papkasser og den slags i bunden.
Alt! Hører I mig? Okay? Og så hopper jeg.
-Manila. -Nej.
Af sted! Nu.
Manila, gå ned! Kom så! Gå ned!
Jeg vil ikke forlade dig. Du kommer med. Jeg går ikke fra dig.
-Nej, Denver! -Kom så.
-Stop. Det gør ondt. -Tokyo.
Hør nu på mig.
Min far døde under et kup.
Jeg lader ikke min søster dø.
Det gør jeg ikke.
Søde skat.
Du skal redde mit liv.
-Det skal nok gå. -Okay.
Okay?
Af sted. Jeg er okay.
-Sprængstoffet er klart. -Tilslut detonatoren.
Tokyo!
Detonatoren er klar.
Tokyo.
Tokyo. Jeg er her hos dig.
Jeg er her.
Ramiro?
Hold ud. Jeg får dig ud herfra.
-Har du evner som murer? -Jeg er fuld af overraskelser.
Søg dækning!
Hvad er det?
Hvad sker der?
Rio, de er her.
Vi rykker ind!
Manila, skynd dig!
-Jeg gør hullet større. -Rio.
Det kan du ikke nå.
Det skal du ikke sige. Og smil ikke.
Jeg er bare glad for, at du er her.
Nej.
Tokyo.
Kom nu.
Ved du, hvad jeg tænker på?
Vores første aften i Toledo.
Da vi dansede sammen.
Nu!
Professor, vi er nedenunder.
Tokyo, de er nedenunder.
Kæmp imod i 30 sekunder.
Mónica!
Mónica! Pis!
Kom så! Skynd dig!
Skyd!
Tokyo.
Rio.
Vær ikke ked af det.
-Noget slutter i dag. -Nej.
Men det er den første dag i dit næste liv.
Du har mange liv at leve.
-Nej. -Masser af dem.
Ryk frem!
Du skal gå…
…for nu er der fest.
Nej!
Tokyo!
Skyd, Arteche!
Nej!
Canalejas!
For helvede!
Skyd, Gandía!
Hop, Tokyo!
Tokyo!
Kan du høre mig?
Tokyo, du skal hoppe lige nu!
Tokyo!
Du kan ikke vente. Hop nu.
Det bliver svært.
-Hvordan vil du klare dig uden mig? -Det kan jeg ikke. Hop nu!
Du har altid været min skytsengel.
Nu bliver jeg jeres.
Nej!
Jeg er ikke typen, der rådner op i et fængsel.
Jeg er typen, der flygter.
Og hvis min krop ikke kan flygte,
kan min sjæl i det mindste.
Skynd jer væk!
Tokyo!
BIND 2 KOMMER 3. DECEMBER 2021
Tekster af: Karen Marie Svold Coates