NETFLIX-SARJA
René!
Ei!
René!
Kolme ihmistä kuoli pankkiryöstön yhteydessä.
Ensimmäisten tietojen mukaan ainakin yksi ryöstäjä pääsi pakoon.
Epäilty on 25–30-vuotias nainen.
Todistajien mukaan…
Sergio, tule katsomaan.
…huolimatta poliisien määrästä.
Kaksi kuolleista oli pankin vartijoita.
Kolmas uhri oli yksi ryöstäjistä,
tunnistamaton 30-vuotias mies.
Poliisi etsii nuorta ja keskimittaista naista,
jolla on ruskeat hiukset ja hoikka vartalo.
Poliisi on pystyttänyt tiesulkuja kaikille Madridista lähteville teille.
Poliisin mukaan epäilty on aseistettu ja vaarallinen.
Meidän on löydettävä hänet. Hänenlaistaan tarvitsemme.
Muurinmurtajaa.
Hän on poliisin etsityin henkilö.
En usko, että se olisi hyvä idea.
Neljällä on aseet, vain yksi ei kuole.
Mitä muuta haluat tietää?
Tuo nainen on selviytyjä.
Ja nyt myös tappaja.
Ryöstö oli huonoa työtä.
Hän roikkui katosta kuin Hämähäkkimies.
Kuka tekee niin?
Hän ei sitonut poliiseja parkkihallissa,
vaan käski heidät partioautoon ja ohitti tiesulut pillit vinkuen.
Hän pakeni kuningattaren tavoin poliisien kyydissä.
Eikö se olekin taidetta?
Vielä ei ole tietoa poliisioperaatiosta naisen nappaamiseksi.
Kuule, Sergio.
Pääsin juuri vankilasta.
Tapasin siellä vain tomppeleita.
Aivokuolleita. Täysin taitamattomia ihmisiä.
Tuollaista taitoa ei ole jokaisella.
Sitä ei ole helppo löytää. -Voi olla.
Hän voi olla lahjakas ja onkin. Mutta hän on menetetty tapaus.
Juuri siksi.
Hänellä ei ole mitään menetettävää.
Juuri sellaista tarvitsemme.
EPÄILTY VAPAALLA JALALLA KOLME KUOLLUTTA
Jos häntä ei löydetä 72 tunnissa, alamme etsiä häntä.
Menen kirjastoon. -Selvä.
Tuo leivoksia San Onofresta!
Silene Oliveira.
Se oli nimeni, ennen kuin tämä tarina alkoi.
Kun vielä luulin, että tuskaa voisi paeta samalla tavalla kuin poliisia.
Paeta, sulkea silmät ja pitää pintansa.
Mutta jossain vaiheessa on pysähdyttävä.
Silloin kipu kulkee lävitse.
Tuntuu, ettei sitä enää millään pääse pakoon.
Piileskelin kymmenen päivää.
Muistelin yhä uudestaan ja uudestaan elämääni Renén kanssa.
Miten hän ei pitänyt pankeista.
Ja miten päätimme ryöstää sellaisen.
Siten tuskani vain paheni.
Samoin syyllisyys.
Olin jättänyt hänet yksin.
Makaamaan märkään maahan, sateeseen,
kuin René olisi yhä voinut tuntea sen.
Ajattelin, että nyt oli paettava kovempaa kuin ennen.
Jotta suruni ei saavuttaisi minua.
En pysähtynyt.
En, vaikka olin umpikujassa ja eliittisotilaat aikoivat tappaa meidät.
Olin kaukana antautumisesta. En tekisi siitä heille helppoa.
Suojautukaa!
Tulta!
Tämä on rotanloukku.
Meidän on teljettävä ovi. -Miten helvetissä sen teemme?
Uunin kansi.
Tokio, anna suojaa!
Tulta!
Arteche, tuhoa ovi.
Vauhtia!
Voi jumalauta!
Kansi pitää nostaa.
Kolme.
Kaksi.
Yksi. Nyt!
Tokio!
Odottakaa!
Kranaatti!
Nostakaa!
Hei, kokit!
Laittakaa se ensi kerralla juuston sisään.
LISSABON, PORTUGALI 4 VUOTTA ENNEN H-HETKEÄ
Kun olin pieni ja kesäloma loppui, ajattelin,
että isona en enää koskaan palaa kouluun.
Nyt en palaa kouluun, vaan jonnekin pahempaan.
Miksi meidän on luovuttava tästä?
Koska loma loppuu aina, beibi.
Mutta on kiva nähdä sinut naapurustossamme.
On kiva kulkea kanssasi Madridin kaduilla ja juoda olutta aukiolla.
Olemme kuin kuninkaallisia.
Elämme elämäämme yrittäen tienata.
Mietimme, onko varaa laittaa lämmöt päälle.
Ja sitä rikot selkäsi kaasupulloja kantaen.
Ei se haittaa.
Ja minä etsin kaiket päivät uutta paskaa työpaikkaa.
Haluan olla kanssasi koko ajan.
Pitää siis tehdä isompia keikkoja.
Et halua rahaa ostaaksesi jotain.
Haluat vain olla vapaa.
Se on kallista.
Sitä minä haluan.
Olla vapaa.
Miksi meidän pitää tyytyä johonkin?
Ellemme varasta, elämämme varastetaan meiltä.
Mitä sanot?
Haluan nähdä maailmaa kanssasi.
Haluan nähdä sinut autiolla saarella,
keskellä ei mitään.
Pitelet kahta mojitoa käsissäsi -
ja mietit, miten onnekas olet.
Jos meillä käy tuuri,
sen pitäisi onnistua.
Sano joku kaupunki.
Jossain kaukana.
Lupaan, että vien sinut sinne.
Tokio.
Valmistaudu, Japani.
Valitsin Tokion ensi kertaa, koska halusin matkustaa Renén kanssa oikein kauas.
Matkustelu hänen kanssaan teki minut onnelliseksi.
Pyhä Antonios.
Mikä kaunotar!
Toisella kertaa Tokio muuttaisi elämäni toisenlaiseen.
Heillä on uunin kansi suojana.
Heillä on hyvä ampumakulma.
Ja tähtäyskulma.
Cañizo, Sagasta täällä. He ovat keittiössä.
Etsikää ampumakulma ulkopuolelta.
Tarkka-ampujat asemissa.
Heitetään kranaatteja, murretaan suoja ja mennään sisään.
Joka tuonne menee, on mennyttä.
Kranaatit eivät nyt auta.
Kansi on valurautaa ja takuulla tuettu jollain.
Mitä ehdotat? Odotetaanko tässä, jos he vaikka menevät vessaan?
Poraamme seinän läpi.
Poraamme reiän ja hyökkäämme kylmähuoneen kautta.
Se vie ainakin 10 minuuttia. Aika on ainoa etumme.
On toimittava nyt ennen kuin muut tulevat museosta.
Ei käy.
Kovempaa.
Antakaa mennä, hitto vie.
Onnistui.
Noin.
Osaatko hakkeroida sen?
Osaan. Se vie ainakin 30 minuuttia, luultavasti tunnin.
Tunnin?
Ei meillä ole aikaa.
Tarvitsemme sulaton väkeä.
Äkkiä. Ensiapupakkaus.
Bogotá? Kauanko oven leikkaus vie?
Ainakin 11 minuuttia, jos kaasu riittää. -Pitää päättää.
Jos leikkaamme, en enää voi tehdä mitään.
Bogotá, hae sulattajat.
Kuitti.
Pärjäätkö? -Tietysti.
No niin, Helsinki. Pystyt siihen.
Voi luoja.
Tokio, kuinka kauan kestätte?
Niin kauan kuin täytyy.
Ala porata. Canalejas, sinä autat.
Majuri on nyt ihan kujalla.
Kapteeni, tiedätkö, mitä aiomme tehdä?
Juuri niin kuin sanoin. Ja sinä pidät nyt turpasi kiinni.
Mitä tapahtuu? -He riitelevät, Professori.
Pomo haluaa porata ja tulla kylmähuoneen läpi.
Gandía haluaa hyökätä käytävästä.
Gandía kyseenalaistaa käskyt. Se on hänen heikkoutensa, Tokio.
Tunnet hänet. Keksitkö jotain? -Totta kai.
Anna mennä.
Heippa, Gandía.
Miten menee, kultsi?
Oliko ikävä minua?
Vain öisin.
Mutta ethän sinä minun takiani palannut. Palasit, koska tunsit pettäneesi muut.
Autoit ryöstäjiä radiopuhelimen avulla.
Valehtelit CNI:lle. Sen takia Lissabon pääsi sisään.
Siksi sinä palasit.
Et kehtaa mennä kotiin -
ja katsoa vaimoasi ja poikaasi Juanitoa silmiin.
Turpa kiinni, rotta.
Tulen pesemään suusi saippualla, jos vielä puhut perheestäni.
Ei.
He näkivät sinut elossa telkkarissa.
He varmaan itkivät ja halasivat toisiaan.
Luulivat, että tulet kotiin syömään.
Mutta ei.
Et tainnut edes soittaa heille.
Et tietenkään. Mitä olisit sanonut?
"Tapoin aseettoman naisen,
ja sen jälkeen petin itseni ja muut, koska olen pelkuri."
Gandía, rauhoitu.
"Hei, Juanito. Tiedätkö mitä? Isi on paskiainen.
Miksikö? Koska tapatan mieluummin itseni kuin luen sinulle iltasadun."
Mitä sinä teet?
Älä, kapteeni.
Kapteeni, kuulitko?
"Ja kerro äidille…"
Se on käsky!
"…että myöhästyin aina, koska ei huvittanut panna häntä."
Puhun sinulle, kapteeni!
Gandía!
Kranaatti!
Suojaan!
Mikä se oli?
Rio. -Rio!
Takaisin! -Minne sinä menet?
Bogotá, ala jo tulla!
Kaksi minuuttia, Lissabon. Vauhtia, perkele!
Kaikki seinää vasten. Liikettä.
Koeta kestää.
Ei mitään hätää.
Aloitan nyt.
Mikä tilanne, Tukholma? Kuuletko?
Minä yritän.
Minä yritän, helvetti.
Oletko kunnossa, Ramiro? -Kyllä, majuri.
Hernando?
Canalejas?
Torrecilla ja Tosco ovat loukkaantuneet.
Tapatit hänet.
Sinä tapatit hänet!
Yksi kuoli, Professori.
Se oli vahinko.
Sellaista sattuu.
Ei täällä. -Arteche.
Mitä tapahtuu? -He riitelevät.
Saamme ehkä pari minuuttia.
Arteche, rauhoitu.
Cañizo täällä. Voimme ampua keittiön ikkunasta.
Näkyvyys ei ole hyvä, mutta kylmähuone on kantaman päässä.
Pitäkää asemat. -Selvä.
Arteche.
Osuinko?
Osuinko vai en? -Ammuit liiviin.
Hyvää työtä.
Arteche, kaksi toveriasi on loukkaantunut.
Huolehdi heistä.
Arteche! Se on käsky.
Pärjäät hyvin.
Ehkä teille käy samoin.
Pää kiinni.
Sen äskeisen takia. Siellä katolla.
Ihmiset sanovat mitä sattuu paineen alla.
Ei hätää.
Olin kyllä tosissani.
Nyt ei ole oikea aika puhua tästä.
Päätin jo kauan sitten olla rehellinen.
Mikä sinua riivaa?
Ei mikään. Siltä minusta tuntuu. Haluan puhua suoraan.
Minäkin puhun suoraan. Olemme sodassa.
Olen Tukholman kanssa. Sitä ei voi suoremmin sanoa.
Oletko rakastunut häneen?
Minä suojaan.
Jos vielä niskuroit, panen sinut polvillesi ja ammun sinua päähän.
Et vastannut. -Rakastan häntä hulluna.
Älä nyt. -Älä mitä?
Tunnemme toisemme. Tiedän, kuka olet, mistä pidät ja mistä haaveilet.
Tiedän teknoklubista, jonka halusit perustaa.
Nyt siihen olisi varaa.
Espanjalaisklubit eivät ole kovassa huudossa Indonesiassa.
Sen voin sanoa, että olen tanssinut Tukholman kanssa. Jopa holvissa.
Entä se kamppailulajisali?
Se menestyisi Indonesiassa. Kung fu…
En voi tapella koko elämääni.
Halusin aikuistua.
Kerro yksi asia.
Olitte Indonesiassa kaksi vuotta.
Epäilitkö koskaan suhdettanne?
En koskaan.
Herään aamulla ja näen Tukholman nukkuvan.
Aurinko paistaa ikkunasta, ja elämäni on kuin mainoksesta.
Partavesimainoksesta.
Et ole sellainen.
Se ei ole elämääsi.
Se on erilaista elämää mutta yhtä oikeaa kuin edellinenkin.
Elää voi monella tavalla.
Tämä ei ole tarpeen.
Hiljaa.
Kävele eteenpäin.
Onko täällä ketään?
Ei.
Asutko mummosi kanssa?
Tämä on vain turvatalo.
Keitä nuo ovat?
Ihmisiä, jotka ovat samassa tilanteessa.
He ovat mahdollisia jäseniämme. Värväsin sinut ensimmäiseksi.
Hyvä.
Minun avullani et nolaa itseäsi.
Jos haluat varastaa 2,4 miljardia euroa,
saat luodista päähän.
Joten älä jauha siitä.
Luodin saa päähän, jos ei ajattele.
Jos menee pankkiin ilman naamiota ja tekee, mitä päähän pälkähtää.
Mutta tätä on suunniteltu kauan.
Kuinka kauan?
20 vuotta.
Tarjoan sinulle vapautta.
Olen jo vapaa.
Voin kävellä ulos ja kadota.
Mikset sitten mene?
Koska tuolla ulkona sinua ei odota kukaan eikä mikään.
Se ryöstö päätti elämäsi.
Voin herättää sinut takaisin henkiin.
Saat toisen elämän. Tai sitten voit muistella ensimmäistä.
Mitä sinä tiedät elämästäni?
Siitä, mitä menetin ollakseni vapaa.
Minun pitää tietää vain yksi asia. Se selviää nyt.
Oletko tarpeeksi rohkea -
syntyäksesi uudelleen?
Elääksesi taas. Löytääksesi uuden rakkauden. Kyllä tai ei.
Nyt pitää päättää.
Juuri nyt.
Eikö hän haluaisi, että olet taas onnellinen?
Kuka sinä olet?
Tervetuloa.
Vauhtia!
Kolme henkeä on vaakalaudalla. Vauhtia!
He tulivat. Alamme leikata ovea.
Hyvä.
Vauhtia!
Tarvitsen piikkausvasaran.
Missä piikkausvasara on?
Tukholma! Missä piikkausvasara on?
Tuolla.
Morfiinia.
Anna morfiinia. Ole kiltti.
Tiedän tuon ilmeen.
Ensimmäinen tappo.
Se pysyy aina mielessä.
Se menee ohi. Johtuu shokista.
Morfiinia. Ole kiltti.
Valmistaudu, Tokio. Olen tulossa.
Luullaan, että tosirakkauden kohtaa vain kerran elämässä.
Ihmiset eivät kuitenkaan tiedä, että elää voi enemmän kuin kerran.
Olitko Rio?
Joo.
Mitä puuhaat?
Katselen tähtiä.
Mitä nyt?
Ei kuulosta sinulta.
Et tunne minua.
Katso, tuo on Otava.
Tuo on Iso karhu.
Ja tuo on Pohjantähti.
Hakkeri ja astronomi. Kaikkea sitä.
Professori ajatteli kaikkea.
Jotkut osaavat ennustaa tähdistä.
Osaatko sinä?
No, tavallaan.
Ennusta minulle.
Haluatko?
Hyvä on.
No niin, tähtien perusteella -
tapaat jonkun.
Onko hän söpö?
Se pitää katsoa Andromedan asennosta.
Katso. Se on tuo.
Mikä? -Tähdistö.
Missä?
Katso. Tuossa noin.
Kappas.
Mitä nyt?
Hän on ihan tavallinen.
Vähän yksinäinenkin.
Keskivertotyyppi.
Mutta hyvä ihminen.
Miten tapaan hänet, kun olen jumissa Professorin kanssa?
Kassiopeia tietää.
Kysytään siltä.
Onpa outoa. -Mikä?
Kassiopeian mukaan tapaatte tanssien.
Tanssitaanko?
Ei hätää. Yksi happipilli meni.
Kauanko vielä?
Alle kuusi minuuttia.
Professori, mitä tuo oli?
Minulla on kerrottavaa.
Sadevesisäiliössä on yksi uusi ihminen.
Komisario Alicia Sierra synnytti kauniin tyttären.
Hän painaa noin 3,5 kiloa.
Vauva voi oikein hyvin.
Onneksi olkoon.
Vauvan syntymä on aina iloinen hetki. Täällä on kaivattu iloa.
Mikä hänen nimensä on?
Tuota…
Ajattelin Germánia, isänsä mukaan.
Kun tulikin tyttö, pää lyö tyhjää.
Miten olisi Danica?
Minun maassani se tarkoittaa aamutähteä.
Olet oikea runoilija, Marseille.
Jos kaipaat ideoita, minä olen aina pitänyt Lucíasta.
En tiedä, näyttääkö hän Lucíalta.
Hän näyttää Victorialta, voitolta.
Victoria.
Annan hänelle nimeksi Victoria.
Kaunis nimi.
Hän on Victoria.
Tämä tyttö pystyy mihin vain, ja niin pystyn minäkin.
Niin minäkin.
Ota hänet.
Victoria.
Ostit vain vaaleanpunaista.
Koska hän on tyttö.
Mitä sitten? Ei ole tyttöjen ja poikien värejä.
Ehdollistat häntä.
Et voi tietää, tunteeko hän itsensä tytöksi, pojaksi vai joksikin muuksi.
Hän ei ole päivääkään vanha, ja traumatisoit jo hänet.
Jopa helistin on vaaleanpunainen. Anna vauva tänne.
Enkä. Hän antoi vauvan minulle. Olet ihan sekaisin.
Suojaa ovea.
Happipilli meni.
Kaksi happipilliä jäljellä.
Pitäkää kiirettä.
Cañizo, he ovat kylmähuoneessa.
Tokio, juokse!
Tulta!
Tokio!
Tokio, ei.
Päivänä, jona tapoin Gandían, kertoimet olivat minua vastaan.
Olin kuin sätkynukke täynnä luoteja.
Viisi luotia sisälläni -
ajattelin samuraitani.
Avaa se. Ei hätää. Se ei ole sormus.
Se on japanilainen samurai.
Näin sen kaupan ikkunassa.
Se on merkki.
Tiedän kyllä, mitä ajattelet.
Luetko ajatukseni pyrypallosta?
Et halua elää luksuselämää ilman äitiäsi.
Mietin jo sitä.
Annamme hänelle lahjan.
Stripparin elämää piristämään?
Maksamme asuntolainan.
Jos menemme Polynesiaan, hän voi mennä Roomaan.
Tai Pariisiin. Ihan minne vain.
Hän voi nauttia elämästä.
Hänkin ansaitsee sen.
Ja sinä tarvitset sitä.
Mistä saamme sellaiset rahat?
Kysy pallolta. Ravista ja katso, mitä se sanoo.
Katsotaanpa.
Se sanoo…
Se sanoo, että sinä tiedät sen jo.
Pankit.
Olemme selvinneet 15 ryöstöstä.
Ymmärrämme toisiamme.
Olemme hyviä. -Parhaita.
Ryöstetään pankkeja. Kai tiedät, että riskejä on enemmän?
Koeta kestää.
Tokio on loukkaantunut.
Häntä ammuttiin käsiin ja jalkoihin.
Helvetti, taas yksi pilli.
Tämä riittää. Menkää takaisin sulattoon.
Koeta kestää.
Professori, kaasu loppui.
Auta, Lissabon.
Denver, kuuntele. Museoon pääsy vie vielä hetken.
Rakenna suoja hyökkäystä vastaan. Jos olette suojassa, voitte selvitä.
Me kestämme. Kestämme.
Valmista.
Nyt.
Jumalauta!
Sinä olet nyt vaihtopenkillä. Tule.
Asettakaa räjähteet.
Ammu kaikkia, jotka tulevat tuosta ovesta.
Muut suojaan.
Voitko ampua?
Kunnes käteni irtoavat.
Manila, menoksi. Tule.
Professori, olemme suojassa. Täältä ei pääse ulos.
Denver?
Denver, aukko.
Denver, on reitti.
Ruokahissi.
Ruokahissi toimistoon, Denver.
Denver, ruokahissi toimistoon, Denver.
Se on täällä.
Mitä?
Ainakin kuusi kerrosta.
Helvetin helvetti!
Alkakaa mennä. Menkää alas.
Mitä? -Teidän pitää mennä.
Teidän molempien.
Menkää äkkiä alas.
Entä sinä? -Minä jään.
Mitä? -En voi mennä.
Manila, kuuntele. Manila!
En voi pidellä köysistä.
Teidän pitää mennä ja helvetin nopeasti.
Laittakaa pohjalle tyynyjä, verhoja, pahvilaatikoita…
Ihan mitä vain. Sitten minä hyppään.
Manila. -Ei.
Liikettä! Nyt!
Manila, alas. Vauhtia. Alas!
En jätä sinua.
Sinä tulet mukaan. En jätä sinua tänne.
Älä, Denver. -Mennään.
Päästä. Minuun sattuu. -Tokio.
Ole kiltti ja kuuntele.
Isäni kuoli ryöstössä.
En anna siskoni kuolla.
En anna.
Kulta.
Sinun pitää pelastaa henkeni.
Kaikki järjestyy. -Selvä.
Vai mitä?
Mene vain. Pärjään kyllä.
Räjähteet asetettu. -Kytke sytyttimet.
Tokio!
Sytyttimet valmiina.
Tokio.
Tokio, olen kanssasi.
Olen kanssasi.
Ramiro?
Odota hetki. Saan sinut turvaan.
Osaatko piikatakin? -Olen täynnä yllätyksiä.
Suojaan!
Mikä se oli?
Mitä tapahtuu?
Rio, he ovat täällä.
Sisään!
Manila, vauhtia!
Suurennan aukkoa. -Rio.
Aika ei riitä.
Älä sano noin. Äläkä hymyile noin.
Olen iloinen, että olet täällä.
Ei.
Tokio.
Äkkiä nyt.
Tiedätkö, mitä mietin?
Ensimmäistä yötämme Toledossa.
Kun tanssimme yhdessä.
Nyt!
Professori, olemme alakerrassa.
Tokio, he ovat alhaalla.
Kestä vielä 30 sekuntia.
Mónica!
Mónica! Helvetti.
Vauhtia. Äkkiä nyt.
Tulta!
Tokio.
Rio.
Älä ole surullinen.
Jotain päättyy tänään. -Ei.
Mutta on uuden elämäsi ensimmäinen päivä.
Sinulla on vielä monta elämää jäljellä.
Ei. -Tosi monta.
Eteenpäin!
Sinun on mentävä.
Kohta on bileet.
Ei!
Tokio!
Tulta!
Ei!
Canalejas!
Voi helvetin paska.
Tulta, Gandía!
Tokio, hyppää!
Tokio!
Kuuletko sinä?
Tokio, aika loppuu. Hyppää.
Tokio!
Aika loppuu. Hyppää nyt.
Siitä tulee vaikeaa. Miten selviät ilman minua?
En selviäkään. Hyppää!
Olet ollut suojelusenkelini.
Nyt on minun vuoroni olla sinun.
Ei!
En ole vankilassa mädäntyvää tyyppiä.
Pakeneminen sopii minulle.
Jos ruumiini ei pääse pakoon,
ainakin sieluni pääsee.
Perääntykää!
Tokio!
OSA 2 3. JOULUKUUTA
Tekstitys: Saara Lindström