‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫יחידת תקיפה מתקרבת.‬
‫לזוז! אני רוצה התערבות נקייה.‬
‫הם חמושים ומסוכנים ביותר.‬
‫קדימה, מהר!‬
‫קומה ראשונה, נקי.‬
‫אני רוצה שתבדקו כל קומה. קדימה!‬
‫תשמרו על כל היציאות.‬
‫קומה שנייה, נקי.‬
‫משטרה!‬ ‫-קדימה!‬
‫ידיים למעלה!‬ ‫-משטרה!‬
‫קולונל, אתה בסדר?‬
‫אשתי…‬
‫קדימה!‬
‫לואיס…‬
‫אין פה אף אחד.‬
‫כמה זמן עבר?‬
‫לא יודעת. כמה דקות.‬
‫זאת סיירה. היא נושאת תינוקת.‬
‫לא יצאו מהבניין ארבע דקות.‬
‫תבדקו כל דירה.‬ ‫אם לא פותחים, תפרצו את הדלת.‬
‫תפתחו במבצע כלוב‬
‫ברדיוס של שני ק"מ,‬ ‫אין סיכוי שמישהו יצליח לצאת מפה.‬
‫בראבו 41 קורא לכל היחידות הפנויות.‬
‫מבצע כלוב, רובע צ'מברי.‬ ‫הגבולות הם ולדבבס וקניאס.‬
‫אני חוזר, בראבו 41‬ ‫קורא לכל היחידות הפנויות.‬
‫תקשיבי, גברת.‬
‫הכול יהיה בסדר, אבל את לא יכולה לצרוח.‬
‫תני לי את התינוקת.‬
‫ואת המשקפיים שלי‬ ‫ אני צריך את המשקפיים שלי.‬
‫קדימה, מהר.‬
‫לפתוח את הדלת!‬ ‫-משטרה!‬
‫אתה מדמם המון. אתה לא הולך, נכון?‬
‫אני חייב לחזור. זאת הישורת האחרונה.‬
‫אבל אני מבטיח לך דבר אחד,‬
‫זאת הישורת האחרונה שלי.‬
‫תזעיקו את הצבא. תכריזו על משטר צבאי.‬
‫אנחנו נחפש בשכונה מדלת לדלת.‬
‫לא, בבקשה…‬
‫תירגעי.‬
‫לפתוח את הדלת עכשיו!‬
‫משטרה! לפתוח את הדלת!‬
‫קדימה!‬
‫משטרה! לפתוח!‬
‫משטרה! קדימה! לזוז!‬
‫נתראה אחר כך.‬
‫מה קורה פה?‬ ‫-זוז הצידה.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫משטרה!‬
‫לפתוח את הדלת! משטרה!‬
‫התינוקת.‬
‫התינוקת ישנה.‬
‫קדימה!‬
‫התינוקת.‬ ‫-התינוקת בסדר.‬
‫ערב טוב.‬
‫קדימה!‬
‫נקי!‬
‫הם ברחו דרך החצר הפנימית.‬
‫מהר!‬ ‫-קדימה!‬
‫כולם לחצר!‬
‫המשקפיים שלך.‬ ‫-מה?‬
‫משקפי השמש שלך. לילה עכשיו.‬
‫אז מה? למי אכפת?‬
‫תורידי אותם.‬ ‫-שתוק.‬
‫הם באים.‬
‫-שקט.‬
‫כל היחידות, שימו לב. הם יצאו דרך המסעדה.‬
‫תסתובבו!‬ ‫-תפשקו רגליים!‬
‫נגיע לשם מהר יותר מהרכבת התחתית.‬
‫להסתובב! ידיים על הקיר!‬
‫פרופסור?‬
‫פרופסור, האם שומע?‬
‫שקט, חבר'ה.‬
‫-פרופסור?‬ ‫פרופסור?‬
‫בנחמין, כאן מרסיי.‬ ‫-קיבלתי.‬
‫הפרופסור נפל.‬
‫מה?‬
‫נראה לי שאליסיה סיירה חטפה אותו שוב.‬
‫האנשים שלי פה. מה לעשות?‬
‫תעשה מה שהפרופסור ביקש. קח פיקוד.‬
‫אני אקח את שלוש המכוניות למכל מי הגשמים.‬
‫אני צריך לסגור את כל הקצוות הפתוחים.‬
‫מה?‬
‫בואי נלך לשתיים ב'.‬
‫קדימה.‬
‫שם.‬
‫אין אף אחד בבית.‬
‫קדימה.‬
‫השטח נקי.‬
‫לעזאזל, זה חתול.‬
‫"עציצים, פעמיים בשבוע. חתול, קערה ביום.‬
‫"תודה, הרמיניה."‬
‫מישהו השקה היום את העציצים.‬
‫אז הרמיניה תחזור רק מחר.‬
‫הממשלה הכריזה על משטר צבאי.‬
‫באנו להגן עליכם.‬
‫מהר!‬
‫קדימה!‬
‫זה מתחיל להיראות כמו גטו ורשה.‬
‫הם עומדים לחפש מבית לבית.‬
‫בוא הנה.‬
‫יכול להיות שהמחלה שלי מתחילה להשפיע עליך?‬
‫היא משפיעה, מה?‬
‫לא.‬
‫-כן.‬
‫פשוט מרגשת אותי התוכנית הנפלאה עם הזהב.‬
‫יש כמה פרטים שאני עדיין…‬
‫תסביר לי.‬ ‫-כן.‬
‫איך להוציא את הזהב, למשל.‬ ‫-נטחן אותו.‬
‫נהפוך 90 טונות של זהב לאורז.‬
‫ואז הנעה סילונית.‬
‫נוציא אותו מהבניין במשאבת לחץ.‬
‫במשאבה?‬ ‫-כן.‬
‫דרך הצינורות?‬
‫יש משאבת לחץ בבנק?‬
‫ברור שלא.‬ ‫-הבנתי.‬
‫היינו צריכים לנסוע לנורווגיה להשיג אותה.‬
‫מאסדת קידוח. מה דעתך על זה?‬
‫הייתה עוד אחת בערב הסעודית,‬ ‫אבל התעצלתי לנסוע רחוק כל כך.‬
‫כמובן.‬
‫מה שמשנה, סרחיו,‬
‫זה שגייזר של אור זהוב יזרום בצינורות.‬
‫אין מרווח טעות.‬
‫אנדרס, כל התוכנית היא מרווח טעות.‬
‫בני כמה הצינורות האלה? 50? 70 שנה?‬
‫מאה.‬
‫נראה לך שהם תוכננו לתמוך‬ ‫בזרימה של זהב בלחץ?‬
‫הם יחזיקו מעמד!‬
‫לאן יגיע הזהב? לביוב?‬
‫לא!‬
‫אני אוהב את זה.‬ ‫זה מכל מי הגשמים הגדול באירופה.‬
‫במכל מי גשמים? מה אם ירד גשם?‬
‫מה אם יתחיל לרדת‬ ‫גשם זלעפות באותו יום? זה יקרוס!‬
‫תוכל להיפרד לשלום מהתוכנית שלך,‬ ‫פשוט כי ירד גשם.‬
‫לא, זה לא מדע, זאת…‬
‫תקוות שווא.‬
‫זה מדע אופטימי!‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫זה מדע אשלייתי.‬ ‫-מי מדבר?‬
‫זה מוח של אדם שמתכנן שוד או מוח של ילד?‬
‫של ילד.‬
‫אני גאה בזה.‬
‫אני פיטר פן בכבודו ובעצמו.‬ ‫-אני רואה.‬
‫אף אחד לא יגרום לי לאבד תקווה,‬ ‫לא אתה ולא אף אחד אחר.‬
‫כי רק אז, דרך ילדותיות מרצון,‬
‫אפשר להשיג דברים נהדרים.‬
‫דברים שאנשים אחרים,‬
‫בוגרים ורציניים, לעולם לא יוכלו להשיג.‬
‫הם אפילו לא מסוגלים לדמיין את זה,‬ ‫כי כולם כל כך שקולים!‬
‫ואלה מאיתנו שחושבים, במה יש לנו להיאחז?‬
‫יש משהו?‬
‫כי אשמח לבדוק את העובדות.‬
‫מרטין חשב על הכול. עד הפרט האחרון.‬
‫והוא ישמח לספר לך.‬
‫קדימה, חבר'ה.‬
‫גלגל המים אחרון, בסדר, דרקו?‬
‫גלגל המים אחרון.‬
‫בנחמין, אתה עדיין שם?‬
‫כן, העלמה ליסבון.‬
‫הפרופסור נעלם.‬
‫רק רגע.‬
‫מה זאת אומרת, "הפרופסור נעלם"?‬
‫הוא במשולש ברמודה?‬
‫מאיפה לי? לא יודעת.‬
‫לעזאזל…‬
‫אבל אנחנו צריכים להחליט עכשיו.‬ ‫מה נעשה עם הזהב?‬
‫סליחה, יקיריי, אתם מתכננים פה משאל עם?‬
‫כי דמוקרטיה מעניינת לי את התחת.‬
‫אנחנו מוציאים את הזהב.‬
‫אין מקום לדיונים.‬
‫אם תיתנו להם לנהל דיונים,‬ ‫הם ישלפו את הנשק.‬
‫תנו לי לשלוף קודם.‬ ‫אל תתעסקו איתי, אנחנו מכירים זה את זה.‬
‫אפשר להוציא את הזהב בעזרת המשטרה.‬
‫המשטרה לא במכל מי הגשמים.‬ ‫התוכנית עדיין מתקיימת, ברור?‬
‫אם זה היה נכון,‬ ‫היינו מבצעים את השוד הכי טיפשי בעולם.‬
‫להתיך 90 טון זהב ולהעביר למשטרה.‬
‫אמרתי שהמשטרה לא במכל מי הגשמים.‬
‫הזהב לא שווה כלום כשהוא פה. ברור, מתוקה?‬
‫אנחנו מחזיקים את הזהב כבן ערובה.‬
‫יופי.‬
‫ניקח את בן הערובה,‬ ‫נציע אותו לטמאיו וננהל מו"מ.‬
‫זו התוכנית הגדולה שלך? אתה הגאון?‬
‫כן, מותק, אני גאון.‬
‫ויש לי למטה ציוד שיוכיח את זה, אל תדאג.‬
‫זה כל מה שמעניין אותך?‬
‫להוכיח שהתוכנית הנפלאה שלך עובדת?‬
‫כן, אבל אני רוצה גם להציל אתכם.‬
‫אנחנו נעשה את זה כשנוציא מפה את הזהב.‬
‫פלרמו צודק.‬
‫יש רק שני אנשים בחוץ‬
‫שיכולים לספר להם איך נוציא את הזהב.‬
‫הפרופסור, והוא לא יספר,‬
‫ואליסיה סיירה.‬
‫היא תנצל את המידע הזה‬ ‫כדי לנהל מו"מ ולחמוק מעונש.‬
‫ואני יכולה להבטיח לכם‬
‫שהמו"מ עם המודיעין יהיה קשה.‬
‫זה ייקח שעות.‬
‫יהיה לנו זמן להוציא את הזהב. זה מה שנעשה.‬
‫לאישה הזאת יש סקס אפיל וביצים.‬
‫אנחנו נוציא מפה את הזהב המזדיין הזה!‬
‫אנחנו נוציא אותו.‬
‫באותו רגע חזרה לפלרמו האשליה.‬
‫הפעם האחרונה שבה היה לו כזה ניצוץ בעיניים‬
‫הייתה לפני חמש שנים,‬
‫כשמישהו העיר אותו באמצע הלילה.‬
‫סיפרתי לו על התוכנית.‬
‫מה הוא אמר?‬
‫בוא נגיד שהוא חשב‬
‫שהיא פלא אמיתי.‬
‫אני רוצה לדייק.‬
‫הוא אמר שזה הדבר הכי יפה שהוא שמע.‬
‫אל תזיין לי את השכל. אתה רציני?‬
‫מרטין,‬
‫סיפרתי לו את עיקרי הדברים.‬
‫הוא רוצה שאתה תסביר את כל הפרטים הטכניים.‬
‫אז תורך.‬
‫אין מצב.‬
‫אלוהים, אני לא מאמין.‬
‫בוא נראה.‬
‫איזה סוג בד עדיף? משהו שמשדר שכל.‬
‫נראה לי שזה קצת מתוחכם ל-3:00 לפנות בוקר.‬
‫כדאי שתהיה טיפה גאונות,‬ ‫אבל תבחר במשהו יומיומי.‬
‫בשביל פלרמו וברלין,‬ ‫ל"בגרות" הייתה אותה משמעות,‬
‫הסוף של האשליה.‬
‫ולסגל תפיסת עולם‬ ‫שמכילה מודעות מרירה מסוימת.‬
‫הרי התבגרות, כמו הזדקנות,‬ ‫מורכבת מזניחת חלומות הדרגתית.‬
‫בוגוטה, למים!‬
‫בוגוטה!‬ ‫-מה?‬
‫למים!‬
‫לא היית צריך להוציא אותו מהמיטה עכשיו.‬ ‫יכולנו לעשות את זה מחר בבוקר.‬
‫זו זכות גדולה בשבילי להיות פה.‬
‫מה הסקרנות והשכל החריף שלך דורשים?‬
‫תגיד לי.‬
‫נגיד שכבר טחנו 90 טונות.‬
‫כן?‬ ‫-מה עכשיו?‬
‫עכשיו נחזיר את הצוללן למים,‬ ‫רק שעכשיו יהיו לו שני צינורות.‬
‫אחרי הביזה המוחלטת של הכספת בקבר המלך תות,‬
‫הצוללן ייצור את החיבור העיקרי.‬
‫זה יאפשר לנו להעביר משם את הזהב.‬
‫איך?‬ ‫-הכספת בידינו, נכון?‬
‫יש 120,000 ליטר. זה יהיה הכוח המניע שלנו.‬
‫דרך הצינור השחור הזה,‬ ‫המים ייכנסו למשאבה הזאת,‬
‫שם הם יתערבבו בזהב.‬
‫ו-90 טונות של זהב טחון‬ ‫יזרמו דרך הצינור האדום הזה,‬
‫בצורה חלקה, דרך מערכת הביוב.‬
‫קוטר הצינור?‬ ‫-כ-13 ס"מ.‬
‫אי אפשר ליצור מספיק לחץ‬ ‫כדי להוציא את הזהב מהצינור הזה.‬
‫בדיוק.‬
‫כי כרגע הזהב יישן לו בשקט‬ ‫בצינורות הניקוז.‬
‫הלחץ האמיתי‬
‫יבוא קצת אחר כך.‬
‫אנחנו נפתח כל דלת.‬
‫אנחנו מוכנים להשתמש בכוח, ולא נאפשר…‬
‫יחידת דלתא נכנסת.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אנחנו נתחבא.‬
‫קדימה, לזוז!‬
‫קדימה!‬
‫כאן הכוחות המזוינים. לפתוח את הדלת, בבקשה.‬
‫להתעורר.‬
‫לפתוח את הדלת!‬
‫הכוחות המזוינים! לפתוח את הדלת!‬
‫לפתוח את הדלת, בבקשה!‬
‫לפתוח את הדלת! הכוחות המזוינים!‬
‫לפתוח את הדלת!‬
‫תקראו לשומר.‬
‫לפתוח את הדלת!‬
‫-מהר!‬
‫מה קורה פה?‬
‫אין אף אחד בבית. הם בחופשה.‬ ‫-תפתח בכל מקרה.‬
‫כולם להתכונן.‬
‫זה לא זה, שתיים א'…‬ ‫-קדימה. מהר.‬
‫הדברים האלה לוקחים זמן. זה לא כל כך קל.‬
‫קדימה.‬
‫קדימה, מתוקה.‬
‫אתה יודע איזה מפתח זה?‬
‫תתכופפי.‬
‫יחידת דלתא נכנסת.‬
‫יחידת אלפא ממתינה.‬
‫יחידת בראבו,‬ ‫הקומה הראשונה נבדקה והיא נקייה.‬
‫נקי!‬
‫יחידת דלתא, תשלחו את השומר לקומה השלישית.‬
‫חדר השינה נקי. קדימה.‬
‫הכול נקי. קדימה.‬
‫הם הלכו.‬
‫רבותיי! היום נותיר חותם‬ ‫בהיסטוריה האוניברסלית של הגניבה.‬
‫קדימה, חבר'ה! בואו נעשה יחד היסטוריה!‬
‫קדימה!‬ ‫-מהר!‬
‫פה מתחיל השלב הבא בתוכנית.‬
‫כשנעביר את הזהב שישן בצינורות הניקוז.‬
‫זה יגרום לסתימה ענקית.‬
‫לכן יש לנו משאבה שנייה,‬ ‫זו שגנבנו בנורווגיה.‬
‫תחברו את המשאבה!‬
‫קדימה, רבותיי!‬
‫יפה, נכון? אני אוהב אותה.‬
‫זה פלא הנדסי, 5,300 קילוואט של כוח.‬
‫סרחיו, זה אומר שנעביר את הזהב‬ ‫ב-3,25 מטר לשנייה. זה מטורף!‬
‫יש בעיה אחת.‬
‫לגבי מה הוא תוהה עכשיו?‬
‫אובדן הלחץ עקב חיכוך.‬
‫משוואת דרסי-ויסבך. זה מדוד על המילימטר.‬
‫הבעיה היחידה שיכולה להיות לנו…‬ ‫-היא עודף לחץ.‬
‫לפתוח את השסתומים!‬
‫יש למשאבה וסת לחץ. נשלוט בזה בעצמנו.‬
‫אני אפעיל את המשאבה.‬
‫המשאבה תתחיל לפעול ותדחוף את הזהב.‬
‫וכעבור 91 דקות ו-37 שניות,‬
‫השלל שלנו יעבור את 17,874 המטרים‬ ‫שבין כספת הזהב‬
‫לבין נקודה ב', המכונה "מכל מי הגשמים".‬
‫ושם ירד עלינו מן‬
‫מהשמיים.‬
‫אני מטורף או שאני היחיד שרואה את זה?‬
‫בוגוטה, לחץ!‬
‫שלושת אלפים קילו-פסקל!‬
‫שלושת אלפים חמש מאות!‬
‫קדימה, מותק.‬
‫ארבעת אלפים!‬
‫קדימה, יקירתי.‬
‫קדימה, בשם אלוהים!‬
‫ארבעת אלפים חמש מאות!‬
‫חמשת אלפים! עכשיו!‬
‫עדיין כלום.‬
‫תירגע, יש לנו עוד כמה שניות. אל תילחץ.‬
‫אנחנו בדרך.‬
‫עשר…‬
‫תשע…‬
‫שמונה…‬
‫שבע…‬
‫שש…‬
‫חמש…‬
‫ארבע…‬
‫שלוש…‬
‫שתיים…‬
‫אחת.‬
‫עכשיו!‬
‫בנחמין, האם שומע?‬
‫עדיין כלום.‬
‫אני חוזר, אין כלום.‬
‫אולי הייתה טעות בחישוב.‬
‫לעזאזל!‬
‫מדע לא מסתמך רק על מספרים וחישובים.‬
‫צריך קצת אמונה.‬
‫גם קצת אהבה.‬
‫קדימה, מותק.‬
‫העניין הוא לא רק הזהב.‬
‫העניין הוא הלילות שבהם תכננו יחד.‬
‫שעות על גבי שעות‬
‫שבהן היינו תקועים על אותן בעיות.‬
‫השמחה והאופוריה בימים‬ ‫שבהם מצאנו את הפתרון.‬
‫זו הייתה התקופה הכי יפה בחיים שלי.‬ ‫אני מתחנן בפנייך.‬
‫בבקשה אל תיתני לכל זה להיות טעות.‬
‫אל תהפכי את כל זה לאשליה.‬ ‫אני מתחנן בפנייך.‬
‫בבקשה, יקירתי, קדימה. בבקשה, לעזאזל.‬
‫קדימה, לעזאזל. את יכולה.‬ ‫קדימה, אלוהים אדירים. קדימה!‬
‫נו!‬
‫זה יוצא!‬
‫הזהב יוצא!‬
‫הצלחנו!‬ ‫-כן!‬
‫חבר'ה, תכינו את גלגל המים.‬
‫בנחמין, תתחיל ליצור מטילים.‬
‫קדימה! תתחילו ליצור מטילים!‬
‫- אניבל קורטס -‬
‫הצלחנו, טוקיו.‬
‫הצלחנו.‬
‫קצב של 55,200 ליטר מים וזהב לדקה, אחי.‬
‫זאת שירה. זאת שירה טהורה.‬
‫איך הייתה המקלחת?‬
‫חבל שאין פה בגדי גברים, נכון, ויקטוריה?‬
‫מתי אכלת בפעם האחרונה?‬
‫איזה יום היום?‬
‫אנסה לבשל משהו חם.‬
‫עקב האריס הזה, עוף דורס, הוא צייד מומחה.‬
‫ברגע שהוא מאתר את הטרף שלו,‬ ‫הוא יורד במהירות מלאה.‬
‫זה יעשה לך טוב.‬
‫אני לא זוכרת את הפעם האחרונה‬ ‫שמישהו דאג לי.‬
‫בעצם אני זוכרת.‬
‫בעלי.‬
‫לא הזלתי דמעה בלוויה שלו.‬
‫לא הרגשתי כלום כשעיניתי את אניבל קורטס.‬
‫כלום.‬
‫הקריירה שלי נהרסה. עדיין, כלום.‬
‫כל מה שעשיתי זה…‬
‫לרדוף אחריך.‬
‫לא הרגשתי את הבחילה.‬
‫או את העייפות.‬
‫כי אני…‬
‫חשבתי שאם ארדוף אחריך מהר מספיק…‬
‫העצב לא יתפוס אותי.‬
‫ועכשיו, תסתכל.‬
‫אנחנו כאן.‬
‫אנחנו יכולים…‬
‫להעמיד פנים שאתה חבר‬ ‫שבא לבשל ולראות את התינוקת.‬
‫זה יכול להיות היום הנורמלי‬ ‫האחרון שלנו ב-25 השנים הבאות.‬
‫בוא נעמיד פנים שהמשטרה לא בחוץ.‬
‫ונאכל ותוכל לשאול אותי שאלות טיפשיות,‬
‫שאלות על התינוקת, עד שהיא תירדם,‬
‫בזמן שנראה טלוויזיה.‬
‫זה בסדר מבחינתך?‬
‫בטח.‬
‫אל תבין אותי לא נכון.‬
‫אני לא חברה שלך.‬
‫בחיים לא אהיה.‬
‫בחיים לא אהיה חברה שלך.‬
‫הקשר שלנו מבחינתי הוא נישואים של נוחות.‬
‫או משהו כזה.‬
‫תאכל.‬
‫זה טעים. תודה.‬
‫תגיד משהו.‬
‫בשעות האחרונות…‬
‫איבדתי שני…‬
‫אנשים…‬
‫חשובים מאוד.‬
‫לא בשביל התוכנית, לא בשביל השוד.‬
‫הם היו חשובים לי.‬
‫בחיים האישיים שלי.‬
‫ואני לא מתכוון לתת‬
‫לאף אחד אחר ליפול‬
‫בשביל השוד הזה.‬
‫אני לא אתן לך ליפול.‬
‫טוב.‬
‫אז…‬
‫כדאי שתתרגלי למצב כזה.‬
‫אני לא אאפשר‬
‫לוויקטוריה לגדול במחלקת יולדות בכלא.‬
‫גם אני לא אעצור אותך.‬
‫נשמע טוב.‬
‫כמו ולוסירפטור הוא רודף‬ ‫אחר הטרף שלו על הקרקע.‬
‫סרחיו…‬
‫אנחנו צריכים לקנות לך נעליים חדשות.‬
‫הירבוען נס על נפשו, אבל האפרוחים…‬
‫צריך לשחזר את העצם‬ ‫ולקבע אותה ללוח טיטניום.‬
‫אתה צריך הרדמה כללית.‬
‫מה?‬
‫אין סיכוי. אני לא ישן.‬
‫מהמותניים ומעלה אני שומר.‬
‫מהמותניים ומטה אני מטופל.‬
‫דוקטור, תעשי את העבודה שלך, אני אעמוד בזה.‬
‫עדיף אפידורל.‬
‫הוא יהיה נכה.‬
‫אנשים פוחדים מנכים.‬
‫אם ניכנס לכלא, לא נורא אם אנשים יפחדו.‬
‫האמת, אני לא יכולה לתאר לעצמי איך זה בכלא.‬
‫להיות בתא מאסר זו חוויה נוראית.‬
‫נוראית.‬
‫אבל אני חושבת‬
‫שהחלק הכי גרוע הוא לא לאבד את החופש,‬
‫אלא לאבד את החיבה.‬
‫אני לא יודעת. מגע פיזי,‬
‫לרצות לחבק את הבת שלך‬
‫או לרצות שאימא שלך תחבק אותך‬
‫והן לא שם.‬
‫וישנו סרחיו.‬
‫סוף סוף מצאתי קשר נסבל…‬
‫בחיי.‬
‫עשרים וחמש שנה בכלא ימחקו הכול,‬
‫כי אף קשר לא יכול לעמוד בהיעדרות כזאת.‬
‫או שאת יכולה להעביר 25 שנה‬ ‫במחשבה שהכול יהיה אותו הדבר,‬
‫ופתאום, כשיש לך הזדמנות‬ ‫להיות עם האדם הזה ולנשק אותו,‬
‫לעזאזל, את מבינה‬
‫כמה זמן עבר, נכון?‬
‫ושבמשך שנים פנטזת על משהו שלא…‬
‫שלא נמצא, שלא קיים.‬
‫את צריכה לדעת שנישקתי את דנוור.‬
‫ואני נשבעת שאני מספרת לך את זה עכשיו‬ ‫כי זה היה חסר משמעות.‬
‫אני יודעת שלא הייתי צריכה לעשות את זה,‬ ‫אבל לא שלטתי בעצמי.‬
‫היתי אובססיבית לגביו שנים.‬ ‫היום הבנתי שאין בזה כלום.‬
‫היי.‬
‫יש לך משהו לעצבים, דוקטור?‬
‫עדיף תרופה נוגדת פסיכוזה.‬
‫עברתי את מסדרונות השירות. אני בצומת.‬
‫תקשיבי, תמשיכי שמאלה.‬
‫בעוד 20 מטר משמאלך‬ ‫תמצאי דלת סתרים, ואת שם.‬
‫צריך לסמן כל מטיל.‬
‫יש בעיות בהתכה?‬
‫זה כיף, נכון?‬
‫דיו! מהר!‬
‫מהר! קדימה, חבר'ה!‬
‫קדימה!‬
‫אנחנו באצוות המטילים הראשונה.‬
‫מושלם, בנחמין. אנחנו תכף מסיימים.‬
‫בשם אלוהים, קדימה.‬
‫היי…‬
‫ליסבון פנויה?‬ ‫-מה?‬
‫יש לה מישהו בחוץ?‬
‫למה לעזאזל אתה שואל?‬
‫פשוט ראיתי אותה מעקמת לריו את היד ו…‬
‫ומה?‬
‫בחורות עם ביצים כמוה מחרמנות אותי בטירוף.‬
‫היא הייתה במערכת יחסים ממש דפוקה.‬
‫היא צריכה מישהו‬ ‫שיחזיר לה את האמונה בגברים.‬
‫כן. לך על זה, אבל באגרסיביות.‬
‫יש לה אישיות גדולה. תהיה ישיר.‬
‫אל תזמין אותה לטיול בפארק.‬
‫בדיוק.‬ ‫-הבנת?‬
‫להוריד כפפות, להיות ישיר,‬ ‫סכין בין השיניים.‬
‫מטיאס, אני ממליץ לך לעשות ככה.‬
‫ברגע שתהיה לך הזדמנות, תתמזמז איתה.‬
‫במעלית, בשירותים, לא משנה.‬ ‫תזכור, המסכנה בדיוק השתחררה מהכלא.‬
‫אתה יודע מה זה אומר? כן?‬
‫בלי רחמים.‬
‫מה יש לך?‬
‫פשוט…‬
‫בגדתי באשתי.‬
‫עם בת ערובה?‬
‫עם מנילה.‬
‫והלכתם עד הסוף?‬
‫לא עד הסוף, אבל נישקתי אותה בפה.‬
‫אני יזמתי.‬
‫בלהט הרגע, לא נורא.‬
‫קדימה, חבר'ה. זמן להראות מה אנחנו שווים!‬
‫איך זה "לא נורא"?‬
‫אחרי כמה שניות‬ ‫נישקתי את סטוקהולם באותו מקום.‬
‫הרוק של אחת נכנס לפה של השנייה.‬
‫היא הזריקה מורפיום כדי להתגבר‬ ‫על הפרעת דחק פוסט טראומטית‬
‫בזמן שהייתי אידיוט.‬ ‫אני לא יודע איך להגיד לה.‬
‫תפסיק, בסדר?‬
‫אף פעם בחיים המזדיינים שלך‬
‫אל תודה שבגדת.‬
‫בטח שלא חצי שעה אחרי שעשית את זה.‬
‫אם יש לך רגשות אשם, תתמודד עם זה.‬
‫בפעם הבאה אל תחשוב עם הזין.‬ ‫אתה תמשיך לשתוק.‬
‫אפילו אם היא תופסת אותך‬ ‫בעירום במיטה עם אישה אחרת.‬
‫תגיד לה שהיא הוזה.‬
‫תסתום את הפה.‬
‫היי, תסתכל עליי.‬
‫כי ברגע שאתה מתוודה,‬
‫זה חקוק בסלע, זה כמו להתוודות במשטרה.‬
‫ואז, ידידי,‬
‫אי אפשר לתקן את הדברים.‬
‫התינוקת.‬
‫אהובה שלי.‬
‫סרחיו.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫מצאתי טלפון סלולרי.‬ ‫הוא בטעינה. הוא בשני פסים.‬
‫הוא קצת ישן, אבל הוא יעבוד.‬
‫- שיחה נכנסת -‬
‫הלו?‬
‫מי אתה?‬ ‫-אני שאקיר.‬
‫אני תומך בפרופסור מאסיה.‬
‫לא ייאמן. אני בנחמין.‬
‫אעביר אותך לפרופסור.‬
‫כן, ברור.‬
‫פרופסור.‬ ‫-תקשיב.‬
‫נגמר לנו הזמן. תתקשר לסרבים.‬
‫הם פה.‬
‫אמרתי להם לבוא לשמור על הטבעת החיצונית.‬
‫מצוין, בנחמין.‬
‫מינית אותי לאחראי. אני מתמודד עם מה שקורה.‬
‫אני עושה כמיטב יכולתי.‬
‫אם ככה, יש לך משימה עכשיו.‬
‫מרסיי, קדימה.‬
‫יש לנו משימה. תגיד לסרבים.‬
‫בוריס, איתנו. תביא את המסורים העגולים,‬
‫את הרתכות התרמיות, את מכונת הריתוך,‬ ‫סמרטוטים וכמה אקדחים.‬
‫כל השאר, תמשיכו ליצור מטילים‬ ‫כאילו אין מחר!‬
‫קדימה!‬
‫צאו ותחליפו בגדים.‬
‫עמוק בפנים ברלין והפרופסור היו דומים מאוד.‬
‫שניהם תכננו תוכניות‬ ‫שמבוססות על רעיון אחד חזק…‬
‫האשליה.‬
‫עצור.‬
‫בשביל הפרופסור המשמעות הייתה‬ ‫להסוות את הבלתי רגיל‬
‫כדבר רגיל לחלוטין.‬
‫משאית זבל.‬
‫בשביל ברלין המשמעות הייתה‬ ‫להאמין שהבלתי אפשרי הוא אפשרי.‬
‫ואפילו שהוא לא חשב ככה,‬
‫במובן מסוים הפרופסור היה כמו אחיו.‬
‫כי רק בפנטזיה ילדותית כזאת‬
‫אפשר לשחק במחבואים‬ ‫ברחוב ששומרים עליו חיילים.‬
‫משאית זבל מבקשת רשות להיכנס במחסום 126.‬
‫גאוות הפיטר פן של ברלין‬ ‫הקרינה על הבריחה החשובה מכולן…‬
‫יש אישור לחצות.‬
‫…הימור של הכול או כלום ברגע של קסם.‬
‫כמו כשהם גילו שהשוד אפשרי מבחינה טכנית.‬
‫כאילו הם ידעו איך להגיע למאדים,‬ ‫אבל לא ידעו איך לחזור.‬
‫אבל הם חגגו בהתלהבות,‬ ‫כמו שרק ילדים יכולים.‬
‫אחת, שתיים, שלוש…‬
‫מחבואים.‬
‫ככה זה קרה.‬
‫ברגע של נורמליות מוחלטת.‬
‫המשאית בלעה את הזבל.‬
‫אבל זה היה הרבה יותר מזה.‬
‫פרופסור.‬
‫זה החזיר את המוח שמאחורי השוד‬ ‫לשליטה במשחק,‬
‫עם מוח חדש לצידו.‬
‫וחשוב מכך…‬
‫הפרופסור הבין שהאשליה של השוד,‬
‫שאחיו הדביק אותו בה,‬
‫כבר הדביקה את כל הצוות שלו.‬
‫שבזמן שהוא היה בנוקאאוט טכני, שכב בזירה…‬
‫אתה תראה, פרופסור.‬
‫עשינו כמיטב יכולתנו.‬
‫זה טוב.‬
‫…המכונות המשיכו לפעול.‬
‫הזהב היה בחוץ‬
‫ובית היציקה החיצוני פעל במרץ.‬
‫החלום היה חי מתמיד.‬
‫הם הצליחו.‬
‫פלרמו, הם הצליחו.‬
‫יש בית יציקה במכל מי הגשמים.‬
‫ברור שזה בחוץ, אחי!‬
‫נכון שזה הדבר הכי יפה שראית?‬
‫הזהב יוצא.‬
‫הזהב יוצא!‬
‫זה בשבילך, אנדרס.‬
‫עם משאבה כל כך חזקה,‬ ‫הם ישמעו את קולות היניקה‬
‫והשאיבה. יהיה להם קל‬ ‫להבין שאנחנו משתמשים בצינורות.‬
‫למה שהם לא יחכו לנו?‬
‫זאת שאלה מצוינת, סרחיו,‬ ‫אבל יש לנו גם תשובה.‬
‫והתשובה היא ההבדל בין גנב צווארון לבן‬
‫לבינינו.‬
‫ההבדל בין להיות טוב לבין להיות גאון.‬
‫ואנחנו שואפים לגאונות.‬
‫תרגום כתוביות: דניאל שרמן‬