A NETFLIX SOROZATA
A rohamegység közeledik.
Mozgás! Tiszta beavatkozást akarok. Fegyver van náluk, és nagyon veszélyesek.
Gyerünk, gyorsan!
Az első emelet tiszta.
Biztosítsatok minden emeletet! Gyerünk! Őrizzetek minden kijáratot!
A második emelet tiszta.
Kérem…
- Rendőrség! - Gyerünk!
- Fel a kezekkel! - Rendőrség!
Ezredes, jól van?
A feleségem…
Gyerünk!
Luis…
Itt nincs senki.
Mennyi idő telt el?
Nem tudom. Pár perc.
- Sierra az. Egy baba van nála. - Senki sem hagyta el az épületet.
Ellenőrizzetek minden lakást! Ha nem nyitnak ajtót, betörtök.
Ketrecbehelyezési művelet kell.
Senki se hagyja el az épület két kilométeres körzetét!
Bravo 41 minden elérhető egységnek.
Ketrecbehelyezési művelet Chamberíben. Határok: Valdebebas és Canillas.
Ismétlem, Bravo 41 minden elérhető egységnek.
Nézze, asszonyom!
Minden rendben lesz, de nem kiabálhat.
Add ide a babát!
És a szemüvegemet. Szükségem van rá.
Gyerünk, gyorsan!
- Kinyitni! - Rendőrség!
Nagyon vérzel. Ugye nem mész el?
Vissza kell mennem. Ez már a célegyenes.
De egy dolgot megígérek.
Ez az utolsó sprintem.
Hívjátok a sereget! Statáriumot hirdetünk ki.
Ajtóról ajtóra átkutatjuk a környéket.
Ne, kérem…
Nyugi!
Azonnal nyissák ki!
Rendőrség! Kinyitni!
Gyerünk!
Rendőrség! Kinyitni!
Rendőrség! Gyerünk! Félre!
Viszlát!
- Mi folyik itt? - Félre!
Mi a fene?
Rendőrség!
Nyissák ki az ajtót! Rendőrség!
A baba!
A baba alszik.
Gyerünk!
- A baba! - A baba jól van.
Jó estét!
Nyomás!
Tiszta!
Az udvaron át menekültek el.
- Gyerünk! - Nyomás!
Mindenki menjen az udvarra!
- A szemüveged. - Mi van?
- A napszemüveged. Már sötét van. - És akkor? Kit izgat?
- Vedd le! - Fogd be!
Jönnek!
- Fogd be! - Jönnek!
Minden egységnek: az utcán vannak, az éttermen át mentek ki.
- Megfordulni! - Terpeszbe!
Metróval gyorsabban odaérünk.
Megfordulni! Kezeket a falra!
Professzor?
Professzor, veszi?
Csendesen, fiúk!
- Professzor? - Professzor?
- Marseille Benjamínnak. - Veszem.
A Professzor eltűnt.
Micsoda?
Azt hiszem, Alicia Sierra ismét elrabolta.
- Itt vannak az embereim. Mi legyen? - Amit a Professzor kért: te vagy a főnök.
Elviszem a három kocsit a vízgyűjtőbe.
Nem lehetnek elvarratlan szálak.
Mi van?
Menjünk a 2B-be!
Gyerünk!
Ott van.
Nincs itthon senki.
Gyerünk!
Tiszta.
Bassza meg, ez egy macska!
„Növények: heti két öntözés. Macska: napi egy tál.
Köszönöm, Herminia.”
A növényeket ma öntözték.
Azaz Herminia csak holnap jön.
A kormány statáriumot hirdetett ki.
A maguk védelmére vagyunk itt.
Gyorsan!
Nyomás!
Ez lassan olyan, mint a varsói gettó.
Minden házat át fognak kutatni.
Gyere ide!
Csak nem kezd megviselni a betegségem?
De igen. Ugye?
Nem.
- Nem. - De.
Csak meghatódtam ezen a csodálatos arannyal kapcsolatos terven.
Van még pár részlet, ami még…
- Mondd csak! - Jó.
- Például hogy hogy vigyük ki az aranyat. - Szemcsékként.
Rizst csinálunk kilencven tonna aranyból.
Aztán sugárhajtás.
Nyomószivattyúval visszük ki az épületből.
- Szivattyúval? - Igen.
A csöveken át?
Van nyomószivattyú a bankban?
- Dehogy! - Értem.
Norvégiába kellett mennünk érte.
Egy olajfúró toronyhoz. Ehhez mit szólsz?
Volt egy Szaúd-Arábiában is, de lusta voltam olyan messze menni.
Hát persze.
A lényeg, Sergio,
aranyfényű gejzír fog áramlani a csöveken keresztül.
Nem hibázhatunk.
Andrés, az egész terv tele van hibával.
Hány évesek azok a csövek? Ötven? Hetven évesek?
Száz évesek.
Szerinted úgy tervezték őket, hogy bírják az arany nyomás alatti áramlását?
Bírni fogják!
Hová érkezik az arany? Egy csatornába?
Nem!
Ezt imádom! Európa legnagyobb vízgyűjtőjébe.
Egy vízgyűjtőbe? Mi van, ha esik?
Ha aznap zuhog az eső? Összeomlana a rendszer!
És elbúcsúzhatsz a tervedtől és az életedtől csak az eső miatt.
Nem, ez nem tudomány,
hanem vágyálom.
Ez optimista tudomány!
- Te meg miről beszélsz? - Reményteljes tudomány!
Ki beszél? Aki egy rablást tervez vagy egy gyerek?
Egy gyerek.
Büszke vagyok erre.
- Én vagyok Pán Péter. - Értem.
Senki sem foszt meg a reménytől, sem te, sem más.
Mert csak így, szándékos éretlenséggel
lehet nagy dolgokat elérni.
Olyanokat, amiket mások,
az érett, komoly emberek sosem érnek el.
El sem tudják ezeket képzelni, mert olyan józanok!
És mi van velünk, akik gondolkodunk, és akiknek kell valami megfogható?
Van bármi? Mert nagyon szívesen megvizsgálnám a tényeket.
Martín mindent kitalált. Minden apró részletet.
És örömmel megosztaná veled.
Gyerünk, fiúk, nyomás!
A vízkerék utolsó, oké, Darko?
A vízkerék az utolsó.
Benjamín, ott vagy még?
Igen, Lisszabon kisasszony.
A Professzor eltűnt.
Egy pillanat!
Hogy érted, hogy a Professzor eltűnt? Talán a Bermuda-háromszögben van?
Honnan tudjam? Nem tudom.
Bassza meg…
De most döntenünk kell. Mit csinálunk az arannyal?
Bocs, de most itt népszavazást tervezel?
Mert én leszarom a demokráciát.
Kivisszük az aranyat.
Nincs idő megvitatni.
Ha hagyod, hogy megbeszéljék, fegyvert rántanak.
Én kezdem. Ne baszakodjatok velem, ismerjük egymást!
A rendőrség talán ott vár, ahol az arany kimegy.
A rendőrség nincs a vízgyűjtőben. A terv szerint folytatjuk, megértetted?
Ha mégis igaza lenne,
a világ legbutább rablását hajtanánk végre.
Megolvasztunk 90 tonna aranyat, hogy átadjuk a rendőrségnek.
Azt mondtam, a rendőrség nincs a vízgyűjtőben.
Az arany itt semmit sem ér nekünk. Érted vagy nem, drágám?
Az arany a túszunk.
Nagyszerű!
Felajánljuk a túszt Tamayónak, és tárgyalunk.
Ez a mesteri terved? Te vagy itt a zseni?
Igen, fiacskám, zseni vagyok.
Megvan a kis műszerem, hogy bebizonyítsam, ne aggódj!
Csak ez érdekel? Hogy bebizonyítsd, hogy működik a csodás terved?
Igen, és hogy megmentsem az életeteket. És ez úgy megy, ha kivisszük az aranyat.
Palermónak igaza van.
Csak két ember van odakint,
akitől megtudhatnák, hogy visszük ki az aranyat.
A Professzor, aki nem fog beszélni, és Alicia Sierra,
aki ezt az információt felhasználva tárgyal majd és tisztázza magát.
És biztosíthatlak titeket,
hogy a hírszerzéssel nehéz lesz tárgyalni.
Órákig fog tartani.
Lesz időnk kivinni az aranyat. És ezt fogjuk tenni.
Ez a nő nemcsak szexi, hanem tökös is.
Kivisszük innen a kibaszott aranyat!
Kivisszük az aranyat.
Ekkor Palermo visszanyerte a lelkesedését.
Legutóbb öt évvel ezelőtt volt meg a szemében ez a csillogás.
Mikor felébresztették az éjszaka közepén.
Elmondtam neki a tervet.
Mit mondott?
Mondjuk úgy, hogy
csodálatosnak tartotta.
Hadd fogalmazzak pontosan!
Azt mondta, ennél szebb dolgot még nem hallott.
Ne szórakozz velem! Most komolyan?
Martín, csak nagy vonalakban vázoltam fel neki.
Szeretné, ha elmagyaráznád neki a technikai részleteket.
Úgyhogy most te jössz.
Nem mondod!
Istenem, nem hiszem el!
Lássuk!
Tyúklábminta? Skót kocka? Valami, ami intelligenciát sugároz.
Szerintem ez túl kifinomult hajnali 3-kor.
Jó, ha van benne egy kis zsenialitás, de valami hétköznapit vegyél fel!
Palermo és Berlin számára az „érettség” egyet jelentett:
a remények és álmok végét.
És hogy egyfajta keserű tudatossággal kezdik megközelíteni az életet.
Végül is a felnőtté érés, ahogy az öregedés is,
az álmok fokozatos elvetéséről szól.
Bogotá, a vízbe!
- Bogotá! - Mi van?
A vízbe!
Nem kellett volna felébresztened. Holnap reggel is beszélhettünk volna.
Számomra nagy megtiszteltetés itt lenni.
Mondd, mire éhezik a kíváncsiságod és az éles elméd!
Mondjuk, hogy már mindent szemcsévé változtattunk!
- Igen? - És aztán?
Aztán visszaküldjük a búvárt a vízbe, de ezúttal két tömlővel.
Miután teljesen kifosztottuk a páncéltermet, mint Tutanhamon sírját,
a búvár elvégzi a csatlakoztatást.
Így kivihetjük onnan az aranyat.
- Hogyan? - Itt a páncélterem.
Van 120 000 liter víz. Ez lesz a hajtóerőnk.
Ezen a fekete csövön át a víz ebbe a szivattyúba érkezik,
ahol összekeveredik az arannyal.
És a 90 tonnányi szemcse simán át fog folyni ezen a piros tömlőn
a vízelvezető rendszer felé.
- A tömlő átmérője? - Öt col.
Ekkora tömlővel nem tudunk elég nagy nyomással dolgozni.
Pontosan.
Mert egyelőre az arany békésen alszik a csatornacsövekben.
Az igazi nyomás
csak kicsit később jön.
Minden ajtót kinyitunk.
Készen állunk az erőszakra, és nem hagyjuk…
A Delta egység belép.
Mit csinálsz?
Elbújunk.
Gyerünk, mozgás!
Nyomás!
Fegyveres erők. Kérem, nyissanak ajtót!
Siess már!
Nyissák ki!
Nyissák ki az ajtót!
Fegyveres erők! Nyissák ki!
Kérem, nyissanak ajtót!
Nyissák ki! Fegyveres erők!
Nyissák ki az ajtót!
Hívjátok a portást!
Nyissák ki!
- Nyissa ki! - Siessen!
Mi folyik itt?
- Nincsenek itthon. Nyaralnak. - Akkor is nyissa ki!
Mindenki figyeljen!
- Ez nem az, 2A… - Gyerünk! Siessen!
Ez kis időbe telik. Nem olyan könnyű.
Gyerünk!
Gyere, kislány!
Nem tudja, melyik az?
Lebukni!
A Delta egység belép.
Alfa egység készenlétben.
Bravo egység, az első emelet ellenőrizve. Tiszta.
Tiszta!
Delta egység, a portás jöjjön a harmadik emeletre!
A hálószoba tiszta. Menjünk!
Minden tiszta. Menjünk!
Elmentek.
Uraim! Ma nyomot hagyunk a rablás egyetemes történelmében!
Gyerünk, fiúk! Írjunk együtt történelmet!
- Gyerünk! - Nyomás!
Itt kezdődik a terv következő szakasza,
mely során elmozdítjuk az aranyat, ami a csatornában pihent.
Az komoly eltömődést okozna.
Ezért van egy másik szivattyúnk. Norvégiából loptuk.
Csatlakoztassuk a szivattyút! Gyerünk, uraim!
Hát nem gyönyörű? Imádom.
Ez egy technikai csoda, a teljesítménye 5300 kilowatt.
Ez azt jelenti, hogy az aranyat 3,25 m/s-s sebességgel mozgatjuk. Őrület!
De van egy kis gond.
Most arra gondol, mi van a…?
A súrlódás miatti nyomásveszteséggel.
Darcy–Weisbach-egyenlet. Milliméterre pontosan megterveztük.
- Csak az lehetne gond… - Ha túl nagy a nyomás.
Szelepeket kinyitni!
A szivattyúnak van nyomásszabályzója. Mi szabályozzuk majd.
Bekapcsolom a szivattyút.
Az vonóerőre tesz szert, és tolja az aranyat.
Majd 91 perc és 37 másodperc múlva
a zsákmányunk 17 874 métert halad az arany páncélterme
és a B pont között, amit úgy ismerünk, vízgyűjtő.
És akkor mannaeső kezd hullani
egyenesen a mennyből.
Megőrültem? Vagy csak én látom ezt?
Bogotá, nyomás!
Háromezer kilopascal!
Négyezer-ötszáz!
Gyerünk, drágám!
Négyezer!
Gyerünk, drágám!
- Gyerünk, az ég szerelmére! - Négyezer-ötszáz!
Ötezer! Most!
Még semmi.
Nyugi, Benjamín, van még pár másodperc. Ne aggódj!
Alakul.
Tíz…
kilenc…
nyolc…
hét…
hat…
öt…
négy…
három…
kettő…
egy.
Most!
Benjamín, veszed?
Még semmi.
Ismétlem, még semmi.
Talán téves volt a számítás.
Az istenit!
A tudomány nem csak számokból és számításokból áll.
Kell egy kis hit.
És egy kis szeretet is.
Gyerünk, édesem!
Nemcsak az aranyról van szó, hanem az estékről is,
melyeken együtt tervezgettünk.
A hosszú órákról, melyek során ugyanazokba a problémákba ütköztünk.
Az örömről és eufóriáról, melyet a megoldás idézett elő.
Azok voltak életem legszebb napjai. Könyörgöm.
Hadd ne legyen hiba az egész, kérlek!
Ne csak illúzió legyen! Könyörgök.
Kérlek, drágám, gyerünk! Kérlek, nyomás, a fenébe is!
Gyerünk már, a fenébe! Menni fog! Gyerünk, Istenem! Gyerünk!
Gyerünk!
Már jön!
Jön az arany!
- Sikerült! - Ez az!
Srácok, a vízkereket!
Kezdjétek a rúdkészítést!
Gyerünk! Kezdjétek a rúdkészítést!
Megcsináltuk, Tokió.
Sikerült!
Percenként 55 200 liter víz és arany, testvérem.
Ez költészet. Színtiszta költészet.
Milyen volt a zuhany?
Kár, hogy itt nincs férfiruha, igaz, Victoria?
Mióta nem ettél?
Milyen nap van?
Készítek valami meleget.
Ez a Harris-ölyv, mely ragadozó madár, gyakorlott vadász.
Amint észleli a zsákmányát, teljes sebességgel zuhanórepülésbe kezd.
Ez jól fog esni.
Nem is tudom, mikor gondoskodott rólam bárki utoljára.
Jó, mégis tudom.
Még anno a férjem.
Egy könnycseppet sem ejtettem a temetésén.
Nem éreztem semmit Aníbal Cortés kínzása közben.
Semmit.
Romokban a karrierem, és semmi.
Mást sem tettem, csak…
téged üldöztelek.
Nem éreztem hányingert,
sem kimerültséget.
Mert…
azt hittem, ha elég gyorsan futok…
a szomorúság nem ér utol.
És most, nézd!
Itt vagyunk.
Tehetnénk úgy…
mintha egy barátom lennél, aki átjött főzni és meglátogatni a babát?
Talán ez az utolsó átlagos napunk az elkövetkezendő 25 évben.
Képzeljük azt, hogy a rendőrség nincs odakint!
Eszünk és butaságokat kérdezel tőlem a kislányról, míg el nem alszik,
és tévézünk.
Rendben?
Persze.
Ne érts félre!
Nem vagyok a barátod.
Sosem leszek az.
Sosem leszek a barátod.
Nekem ez olyan, mint egy érdekházasság.
Vagy valami olyasmi.
Egyél!
Finom lett. Köszönöm.
Mondj valamit!
Az elmúlt pár órában…
elveszítettem két
nagyon fontos
embert.
Nem a terv, a rablás miatt voltak fontosak.
Számomra voltak azok.
A magánéletemben.
És nem hagyom,
hogy bárki más meghaljon
a rablás miatt.
Nem hagylak cserben.
Rendben.
Szóval
jobb, ha megszokod az efféle helyzeteket.
Nem hagyom, hogy Victoria egy börtön anya-gyermek részlegén nőjön fel.
Én sem foglak letartóztatni.
Jól hangzik.
Akár egy velociraptor, a földön üldözi prédáját.
Sergio!
Új cipőt kell neked vennünk.
A kengurupatkány a bőrét mentve elfut, de a fiókák…
Újra kell építeni a csontot, és titánlemezhez kell rögzíteni.
- Általános érzéstelenítést kell beadnom. - Mi?
Azt már nem! Én el nem alszom.
Deréktól felfelé őr vagyok.
Deréktól lefelé páciens vagyok.
Doktornő, te tedd a dolgod, én kibírom.
Legyen epidurális!
Meg fog sántulni.
A sántáktól félnek.
Ha börtönbe kerülünk, nem jön rosszul, ha félnek tőle.
Az igazat megvallva, el sem tudom képzelni, milyen a börtönben.
Egy cellában? Cellában élni szörnyű élmény.
Szörnyű.
De szerintem nem a szabadság elvesztése a legrosszabb.
Hanem hogy megfosztanak a szeretettől. Nem is tudom. A fizikai érintkezéstől.
Megölelnéd a gyermeked, vagy anyád ölelésére vágysz,
de ők nincsenek ott.
Aztán ott van Sergio.
Most, hogy végre találtam valakit, aki elég jó…
Istenem!
Huszonöt év börtön mindent tönkretesz,
mert egy kapcsolat sem bír ki ennyi távol töltött időt.
Vagy 25 évig azt gondolod, hogy minden ugyanúgy megy majd,
és hirtelen, amikor lehetőséged lesz a másikkal lenni és megcsókolod,
akkor észreveszed,
hogy milyen sok idő eltelt.
És hogy évekig idealizáltál valami olyasmit, ami nem…
Ami nincs, nem létezik.
Megcsókoltam Denvert.
És esküszöm, azért mondom el, mert semmit sem jelentett.
Tudom, hogy nem kellett volna megtennem, de nem kerülhettem el.
Évek óta megszállottan rajongok érte, és ma rájöttem, hogy nem érzek semmit.
Hé!
Van magánál bármiféle nyugtató?
Egy antipszichotikus gyógyszer jobb lenne.
Végigmentem a szervizfolyosókon. A kereszteződésnél vagyok.
Figyelj, menj balra!
Úgy 20 méterre balra van egy csapóajtó, és ott vagy.
Minden rudat meg kell jelölni.
Bármi gond az olvasztással?
Ez jó buli, nem?
Gyí! Gyerünk!
Gyorsan! Gyerünk, srácok!
Gyerünk!
Az első adag rúdon dolgozunk.
Tökéletes. Mi itt lassan végzünk.
Az istenért, gyerünk, srácok!
Figyelj…
- Lisszabon szingli? - Mi van?
Van valakije odakint?
Mi a fasznak kérdezed?
Csak láttam, ahogy kicsavarta Rio karját, és…
És mi?
Az ilyen tökös csajok jobban beindítanak, mint bármi.
Hát, volt egy nagyon elbaszott kapcsolata. Olyan kell neki, aki helyreállítja
a férfiakba vetett hitét.
Igen. Rá kell nyomulnod, de durván.
Erős személyiség. Nem bírja a töketlenkedést.
Azaz ne hívd sétálgatni a parkba!
- Igen. - Értetted?
Csak keményen, semmi töketlenkedés, ne kegyelmezz!
Nézd, Matías, a következőt javaslom.
Amint lehetőséged nyílik rá, smárold le!
A liftben, a mosdóban, akárhol. Ne feledd, most jött ki a börtönből.
Érted, mire gondolok? Ugye érted?
Keményen!
Neked meg mi bajod?
Az, hogy…
hűtlen voltam a feleségemhez.
Egy tússzal?
Manilával.
És minden volt?
Nem, nem volt minden, de szájon csókoltam. Én kezdeményeztem.
A pillanat heve, nem nagy ügy.
Gyerünk, srácok! Ideje ragyogni!
Hogyhogy „nem nagy ügy”?
Pár másodperccel később ugyanott megcsókoltam Stockholmot.
Az egyik nyála a másikéban kötött ki.
Morfiummal lőtte magát a poszttraumás stressz ellen,
miközben én seggfej voltam. Hogy mondjam el neki?
Itt állj le, jó?
Soha életedben ne ismerd be, ha valakit megcsaltál!
Főleg ne fél órával azután, hogy megtetted.
Ha bűnösnek érzed magad, akkor rábasztál.
Legközelebb ne a farkaddal gondolkodj! Te csak tartsd a szád!
Még akkor is, ha meztelenül kap rajta egy másik nővel.
Mondd, hogy csak hallucinál!
Te tartod a szád.
Hé, nézz rám!
Mert ha egyszer bevallod,
az már kőbe vésett igazság, mint a tanúvallomások.
És akkor, barátom,
már semmit sem hozhatsz helyre.
A baba!
Szívem!
Sergio!
- Mit csinálsz? - Találtam egy mobilt.
Töltődik. Már kettes a töltöttségi szint. Kicsit régi, de működni fog.
BEJÖVŐ HÍVÁS
Halló?
- Ki maga? - Shakir vagyok.
A Professzor ázsiai segítsége.
Szentséges ég! Én Benjamín vagyok.
- Kapcsolom a Professzort. - Rendben.
- Professzor! - Figyelj!
Nincs időnk. Hívd a szerbeket!
Itt vannak.
Idehívtam őket, hogy őrizzék a külső területet.
Nagyszerű, Benjamín!
Maga megbízott engem,
és én megoldom a felmerülő gondokat. Mindent megteszek.
Ez esetben van számodra egy küldetésem.
Marseille, gyerünk!
Küldetésünk van. Szólj a szerbeknek!
Boris, gyere velünk! Hozd a körfűrészt, a hővágókat, a hegesztőgépet,
pár felmosót és néhány pisztolyt.
És a többiek, ti készítsétek a rudakat őrült tempóban!
Gyerünk!
Kifelé, és ruhát cserélni!
A lelkük mélyén Berlin és a Professzor hasonlítottak.
Olyan terveket dolgoztak ki, melyek egy erőteljes koncepción alapultak…
Az izgalmon.
Megállni!
A Professzornak az izgalom azt jelentette, hogy a rendkívülit
valami hétköznapinak álcázza:
Egy szemeteskocsinak.
Berlinnek az izgalom azt jelentette, hogy elhitte: a lehetetlen lehetséges.
És bár ő nem gondolta így, a Professzor ebben hasonlított a testvérére.
Mert csak ezzel a gyermeki fantáziával
lehet bújócskázni egy katonák által őrzött utcán.
Egy szemeteskocsi átjárást kér az 1-2-6-os ellenőrzőponton.
Berlin Pán Péter-i büszkesége megvilágította a legfontosabb szökést…
Szabad átkelés.
…a mindent vagy semmit játékot egy varázslatos pillanatban.
Mint mikor rájöttek, hogy a rablás technikailag kivitelezhető.
Mintha tudták volna, hogy jussanak el a Marsra, de a visszaútra nem gondoltak.
Mégis olyan lelkesen ünnepeltek, ahogy csak a gyerekek tudnak.
Egy, kettő, három…
elbújni!
Így történt.
Egy teljesen átlagos pillanatban.
A teherautó elnyelte a szemetet.
De ennél többről volt szó.
Professzor!
Arról, hogy a rablás kiötlője újra kézbe vegye az irányítást
immár egy új elmével.
És ami még fontosabb…
a Professzor rájött, hogy a rablás iránti lelkesedést,
amivel a testvére fertőzte meg,
az egész csapatára ráragasztotta.
Hogy miközben ő kiütve feküdt a vásznon…
Meglátja, Professzor.
Minden tőlünk telhetőt megtettünk.
Jól van.
…a gép tovább működött.
Az arany kint volt,
és a külső öntöde gőzerővel üzemelt.
Az álom valóságosabb volt, mint valaha.
Megcsinálták.
Palermo, megcsinálták.
Öntöde üzemel a vízgyűjtőben.
Hát persze, hogy kivittük, testvérem!
Láttál ennél valaha bármi szebbet?
Kijön az arany.
Kijön az arany!
Ezt érted, Andrés.
Hallani, ha egy ilyen erős szivattyú szív vagy szivattyúzik.
Könnyen rájönnek, hogy a csöveket használjuk.
Miért nem várnak majd ránk?
Ez egy kiváló kérdés, Sergio, de erre is megvan a válaszunk.
És a válasz az, ami megkülönböztet egy fehér galléros tolvajt tőlünk.
Ami megkülönbözteti a jót a zsenitől.
És mi zsenialitásra törekszünk.
A feliratot fordította: Kertai Eszter