NETFLIXOVA SERIJA
Dobra večer.
-Dobra večer, hvala. -Dobra večer.
Vidi, imaju jastoga.
Kraljevski ćemo jesti, ljubavi.
Andrés, moramo razgovarati.
Ne sviđa mi se ta rečenica. Tako počinju prekidi.
Znam.
Tražila sam najbolji trenutak da ti kažem. Ali nema ga.
Nemoj reći da je zbog bolesti.
Hej, ljubavi.
Ljubavi,
to je najbolji razlog da ostanemo zajedno.
Nije ti jasno? Nismo opterećeni „ostatkom života“.
To opterećuje svaku vezu.
Naša je ljubav samo uživanje.
Jer je dinamična, lagana, prolazna.
Ona je čista nada. Znaš zašto?
Jer
je ljubav sa smrtnim bolesnikom otvara vrata za novu ljubav.
To je poput krasnih putovanja starom Europom.
Prvo posjetiš Rim, zatim Beč…
Beč ti se ne sviđa? Nema veze. Sljedeći je Istanbul.
A ako ti olakšam?
Recimo da se naša veza promijenila.
Nekoć smo sanjali.
Željeli smo na Grenlandu vidjeti polarnu svjetlost.
Ali nakon vinograda u Kaliforniji
došao je Madrid.
Još smo ovdje.
Pričao si o krađi španjolske rezerve zlata.
A mi idemo iz grada u grad. Što radimo?
Krademo dijamante,
vikinške zlatne kaleže.
Teško je ostati entuzijastičan kao na početku.
Svi daju sve od sebe u osvajanju.
Dakle, želiš razvod.
Da.
Želite li naručiti?
Još ne. Ne punite njezinu čašu. Čini se da ću piti sam.
Želim znati samo jedno.
Nešto sitno. Mogu li pitati?
Postoji li drugi?
Nemoj ovo otežavati.
Ne. Ne mogu vjerovati.
To je posljednje što ćeš mi reći?
Cijeli život tražim nešto stvarno.
U svakoj sekundi, u svakoj odluci.
A dobio sam dvije najizlizanije rečenice u povijesti filma?
„Moramo razgovarati“ i „Nemoj otežavati“?
Pratite onaj auto.
Stanite.
Ponestaje nam vode.
Ovo je spremnik.
Voda oscilira.
Gotovo! Posljednji grumeni su izašli!
Gotovo je!
Uspjeli smo!
Pukovniče.
Uz motor sam čuo i zvuk glasnog usisavanja.
Rekao si „usisavanja“? Što to govoriš?
Zvuči kao da voda ide niz odvod, ali luđački.
Vade vodu. Puno litara.
Ne…
Pokreni snimku. Očisti signal.
Zvuči kao usisavanje vode.
Rekao bih da su ispraznili trezor.
Jesu li izvadili zlato?
Ne znam. Možda.
Rekli ste da to nije moguće.
Nije bilo moguće s pumpom iz banke.
Nije dovoljno jaka da izvuče zlato.
Osim ako ga nisu smanjili na mikrone.
Svejedno sumnjam da bi mogli pomaknuti 90 tona.
Ne znate za što su sposobni.
Izvlače zlato! Recite mi kamo ide! Saznajte!
Profesore?
Na predavanju nam niste rekli da će biti jebeno teško
izvaditi zlato.
Nisam rekao da će biti lako.
Inače ne bih bio kriminalni genije
u kojeg si se zaljubila kao klinka.
Baš si blesav.
Kraj prijenosa.
Čini se da se sve bliži kraju, zar ne?
Da.
Kad izađemo,
kupit ću motocikl
i izraditi sjedalo u obliku guzice.
Vozit ću ga po svijetu.
Zvuči dobro.
Što vam je draže, plaža ili bazen?
Plaža?
Jednodijelni ili bikini?
Je li ovo upitnik iz Cosmopolitana?
Samo čavrljam.
Ako želite, kad izađemo,
idemo na piće.
I dovršit ću upitnik.
Zagrljaji nisu bili samo proslava uspjeha
ili iskrena počast onima koji su pali.
Bili su krik skupine nevažnih ljudi
koji su uspjeli izvući 90 tona zlata kroz cijev.
Svijetu smo poslali poruku nade.
„Nemoguće je moguće.“
No napad nije bio gotov.
Trebali smo veliku količinu te nade
u sljedećim satima pljačke.
Trebali smo se suočiti
s najsnažnijim udarcem stvarnosti ikad.
Čula sam da smo izvadili zlato.
Poljubio sam Manilu.
Zapravo, to nije važno.
Važno je da sam zbunjen.
Mislim da imam više zajedničkog s njom nego s tobom.
Znaš li što sam radio u Indoneziji?
Rekao bih ti da kupujem drvo, ali tulumario sam dva dana.
Nisam ti rekao jer sam mislio da je sve što želim loše.
Ne znam.
Kad sam bio s Manilom
podsjetio sam se da ono što jesam nije loše.
Nećeš ništa reći?
Kasnije ćemo razgovarati.
Užasno me boli glava i…
Želim se odmoriti.
Sama.
Naravno.
Sigurno ga odvoze potokom koji natapa trezor.
Voda se skuplja u dva prirodna potoka
i istječe u treći potok na jugu.
Gadovi.
Ne bi ga izvukli odvodom ili kanalizacijom.
Zlato pumpaju daleko, potokom.
Sigurno su donijeli snažniju pumpu.
Kako bi pokrili 25 kilometara kanala s 90 tona zlata,
trebaju barem pumpu za naftovod.
Nađi Suáreza. Trebamo pročešljati potok. Trebam i karte cijevi.
Želim znati kuda kanali prolaze,
gdje završavaju, sve.
Krećemo u ofenzivu.
Što sad?
Dodijelit ćemo smjene za stražu, osvježiti se. Što misliš?
Profesor će odraditi svoje.
Kamo dostavljaju zlato?
Kanali vode do mnogih tvornica, postrojenja za obradu,
hidrauličkih postrojenja, spremnika za oluju…
Moramo sve provjeriti.
Želim da vojnici pročešljaju svaki kubični centimetar vode.
Banku okružuje više od 5000 vojnika
i vode operaciju pronalaska Profesora.
-Koliko policajaca imamo? -Oko 480 jedinica.
I tvoji ljudi, Suárez. Svi do potoka!
Hajde!
Stalna komunikacija.
METRO ŠPANJOLSKA BANKA
Idemo!
Vani nema mnogo kretanja. Neka vozila napuštaju područje.
Mislim da se situacija smiruje.
Policija me još traži u Madridu. Odmori se.
Arteche, čuješ li?
Što se događa?
Nekoliko minuta.
Jasno.
Stockholm…
Stockholm. Tokio je.
Tu sam.
Što se događa? Mónica!
Mónica!
Što je?
Poludjet ću.
Arturo razgovara sa mnom.
A Tokio je u dizalu.
U redu je.
Mislim da imam psihozu.
Vidim stvari i pucam u njih. Opasna sam. Moram izaći.
-Trebam liječničku pomoć. -Ne možeš ići.
Denver, predajem se. Želim izaći.
Skoro sam te ubila.
-Opasna sam. -Slušaj.
Imam ideju, u redu?
Zatvorit ću te u trezor.
-Ne. -Nikome nećeš nauditi.
-Moram izaći. -Pazit ću na tebe.
Pazit ću na tebe. Ako ti ne bude bolje, izvući ću te.
U redu?
U redu.
Suárez, moramo provjeriti sve kanale.
Tvoja jedinica ide u pogon za obradu. Ostali nastavljaju prema jugu.
BANKA
SPREMNIK ZA OLUJU SANTA JUSTA
Trebao sam šutjeti.
Ne znam zašto sam ti rekao za Manilu.
Ne, Denver.
Bilo je bolno, ali…
nekako mi je drago.
To je najiskrenije što si mi rekao
nakon dugo vremena.
Ne brini se za Manilu.
Već sam znala.
Već si znala?
Ona mi je rekla.
Znala sam i za Indoneziju. Pretpostavljala sam.
Zašto si mi dopustila da ti lažem?
Bilo mi je lakše prihvatiti da trebaš pobjeći
nego te pitati je li ti naš život
dosadio, za slučaj da kažeš „da“.
Voljela sam naš život.
Jako.
I ja.
Zašto si onda lagao?
Ne znam.
Nisam…
Bojao sam se da je tata u pravu.
Stalno je govorio da nisam dovoljno dobar za tebe.
Da nisam na tvojoj razini.
Imao je pravo.
Tko bi htio tipa koji mora ići u klub 100 km dalje od kuće
kako bi tulumario, napušio se,
izmlatio prvog tipa kojeg vidim?
Nisam želio da vidiš tu stranu mene.
Tu životinju.
Bojao sam se da ćeš otići.
-Jesu li ovdje? -Da.
Ektoplazme?
Nije smiješno.
-Ne šalim se. -Ne.
-Znaš što mene muči? -Što?
Jebeni Arturo. Tako je naporan.
Toliko je naporan da se uvalio i u tvoju psihozu.
Vjerujem ti…
Posttraumatski stres, napetost tijekom pljačke…
Psihoza. U redu.
Kad već imaš vizije… Zašto ne pokušaš vidjeti nešto lijepo?
-Što bih trebala vidjeti? -Nešto što te nasmijava.
Nešto zbog čega nećeš pucati. Skoro si me ubila.
Znaš li što ja želim vidjeti?
Što?
Tebe.
Kako u klubu plešeš kao luđak.
-Ne bi ti se svidjelo. -Bi.
A ti?
-Što ja? -Pleši.
-Ovdje? -Da.
-Ne. -Da, pleši za mene.
-Ne mogu. -Zašto ne?
Sva sam prljava, nosim crveni kombinezon.
Mogu to popraviti.
Bit ćeš oduševljena.
Pukovniče, Suárez ovdje.
Približavamo se postrojenju.
Hajde! Budite oprezni i odlučni.
Pukovniče, idemo u podzemlje.
Policija!
Policija! Svi na tlo!
Sve je čisto, pukovniče.
Idemo dalje.
Hidraulična brana. Ponavljam, hidraulična brana.
Što?
Bože.
Idem do ulaza kako bih deaktivirala bombe.
Primljeno. Obavještavaj me.
Jedinica 2 približava se brani.
Idemo.
Jedinica 2 ulazi u branu.
Pazite na bifurkacije.
-Jasno. -Jasno.
Sad.
Stanite, policija! Na tlo!
Ruke uvis!
Dva osumnjičenika na nišanu.
-Što se događa? -Natrag!
Ne miči se! Na tlo!
Nisu oni.
Sranje!
Idemo dalje.
SPREMNIK ZA OLUJE SANTA JUSTA
-Živjeli! Za 90 tona. -Za 90 tona.
Ljudi…
Želim ime grada.
Ovako kasno?
Pa…
Zamislite da nas uhite.
Što će reći na televiziji? „Uhićeni su Palermo, Rio,
Manila, Bogotá…
i Matías Caño.“
Zvučim kao pripravnik.
Imaš li ime?
Pamplona.
Savršeno.
To je savršeno ime za lopova poput tebe.
Što fali „Pamploni“?
Nađi jače ime. Nešto pamtljivo.
Nešto što se može lako izreći.
Rio.
Dragi, „Manila“. Egzotično, senzualno…
-„Sydney“. -„Palermo“.
„Palermo“ je uzeto.
-„Marakeš“. -„Charbonnier“.
Jeste li bili u Pamploni?
Ondje se održava najluđi festival na svijetu, Sanfermines.
I Japanci žele trčati s bikovima.
Hemingway je napisao roman koji analiziraju na fakultetima.
Znate kako se zove?
-Ne. -Sunce se rađa.
Zove se Sunce se ponovo rađa!
Želiš tulumariti do zore? Onda dođi na Sanfermines.
-Dobro. Ti si „Pamplona“! -Za Pamplonu!
-Za Pamplonu, 'ajde. -Hajde.
-Pamplona. -Tako je.
-Nema problema. -Za Pamplonu.
Bez brige, Tatiana je otišla u sobu.
Dobra večer.
Jedan Negroni.
Znaš li što je elegancija?
Pogledaj.
Kad vidiš takvog tipa, dotjeranog, besprijekornog,
kažeš: „Jebao bih njegovu ženu“.
Iako je nikad nisi vidio.
Jer si siguran
da je ta žena nevjerojatna.
Zato si ti spavao s mojom ženom.
Iako bi ih ti trebao zavoditi.
Mislim da tvoj otac ne bi trebao zavoditi žene u tvoje ime.
Nisam si mogao pomoći.
Volio bih da sam ti ja sve objasnio, ali…
Nisam si mogao pomoći, tata. Žao mi je. Nisam mogao.
Otkad?
Dva tjedna.
Tri.
Tri tjedna.
Ono što smo imali nije bilo dovoljno snažno
da odoliš napadu prolazne ljubavi.
Prolazne?
Zaista, tata?
Prolazne ljubavi?
Možda je Tatiana ludo zaljubljena u mene.
O tome nisi razmišljao, zar ne?
Jako sam zaljubljen u nju, tata.
Jako.
Koliko god čudno bilo, ovo je prava ljubavna priča.
To je bila sudbina.
Pogledaj.
Prvi put osjećam da si na zadovoljavajućoj razini.
I ja bih osvojio
tatinu ženu da sam se zaljubio u nju.
Ne bih nimalo promislio.
Raskinuo bih svete veze obitelji
i poštovanja
kako bih zadovoljio ljubav.
U tom smislu…
Ponosim se tobom.
Pogledaj tko dolazi.
Priznajem, bolje ti je s njim.
Privlačan, pametan,
ambiciozan i beskrupulozan, poput oca.
Čini se da je i zdrav.
Jedini problem je što za godinu, dvije
nećeš dobiti obiteljsku mirovinu i bogato nasljedstvo.
Odlično smo se proveli.
Želim vam sve najbolje.
Idi u miru.
To je bio jedini put da je Berlin završio u zatvoru.
Uhićen je zbog vandalizma.
A sve zbog slomljenog srca.
Dao je da ga ulove.
Povrh svega, optužen je na još nekoliko mjeseci
zbog otisaka prstiju nađenih na mjestu druge pljačke.
Zatvor ga nije zanimao
jer su mu slomili srce.
Spremnik Santa Justa.
Ponavljam, tamo su, u spremniku Santa Justa.
Brončana jedinica zove Tamaya. Blizu smo izlazu.
Suárez ovdje.
Približavamo se spremniku.
Idemo. Moraju biti ovdje! Uspjeli smo!
Policija!
Dolaze!
Uzmite oružje!
Dolaze!
Uzmi oružje, kvragu.
Sklonite se. Uzmite pušku.
Uzmite pušku.
Uzmite pušku!
Profesore! Što je? Probudite se!
-Dolaze! Uzmite pušku! -Ne.
Ne, spustite oružje.
Spustite oružje!
Četiri auta. Možemo se braniti.
Ne. Sad imaju četiri auta.
Onda će biti deset, pa 50, pa vojska. Zar ne vidite?
Znaju da smo ovdje. Ne možemo ništa.
Benjamíne, ništa! Čuješ li? Spustite oružje.
Ne čujete me? Spustite oružje!
Branimo se!
Ne.
-Maknite se. -Marseille, nemoj.
Nisam se predao kad su uhitili Lisabon.
Nisam se predao kad je vojska ušla u banku,
ni kad je Gandía ubio Nairobi!
-Sad ćeš to učiniti. -Ne.
To je naredba!
Sergio, ubili su Tokio!
Marseille, slušaj me.
-Neću izazvati masakr. -Ne.
Nitko neće umrijeti za nešto izgubljeno.
Ne!
Izgubljeno je.
Stanite! Na tlo!
Na tlo!
Ne mičite se!
Upravo sam izašao iz zatvora.
Došao si po mene, doveo me ovamo
i šutio posljednjih 157 kilometara.
Ništa te ne zanima?
Možda su me silovali pod tušem.
Ili sam tetovirao mamino ime na biceps.
Pustio si da te ulove.
Izveo si 27 pljački u Europi,
ali tog si dana uništio bar u Madridu i pustio da te ulove.
Negroni je bio užasan, nisam to mogao dozvoliti.
Gubitak sina slomio mi je srce.
Mogu razumjeti ženinu izdaju.
Ili poslovnog partnera, čak i sina.
Ali izgubio sam ga,
u trenutku kad sam odlučio prvi put
priznati da on postoji.
To ti neuspjeh baci u lice
kad nešto u tvojem životu nije u redu.
Ali neuspjeh…
određuje čovjeka.
Neki se ponašaju kao kukavice.
Neki to prihvate.
Drugi se bune,
ali bez dostojanstva.
A drugi
moraju uništiti sve
kako bi mogli imati novi život.
Kunem se…
da sam odlučan
istisnuti svaku sekundu ostatka života. Do posljednje kapi.
Zato ti sad želim pomoći
izvesti pljačku života.
Prije nego što umrem, ti i ja ćemo opljačkati Španjolsku kraljevsku kovnicu.
Bože!
Brate!
Bože!
Koliko ćemo dobiti?
Tisuću godina.
-Koliko smo dugo ovdje? -Petnaest, 20 minuta.
Trebali su nas odvesti u pritvor.
Tako je.
Čekaju forenzičare.
Čujemo samo sirene.
Čujemo voki-tokije, ali ne i aute.
Zašto ne čujemo aute?
Zašto nas ne bi čekali?
-Izvrsno pitanje. -Sjajno.
Ali imamo i odgovor.
Da, zlato ćemo izvući
kroz jedino moguće mjesto, ali…
ne u smjeru koji će policija očekivati.
Spremnik za otpadne vode.
Suárez, idite po njih! Unutra su!
-Policija! -Imamo ih!
Spremnik je prazan.
Nemoguće.
Logično bi bilo iskoristiti nagib rijeke
i tako izvući zlato. Ali to bi bilo prejednostavno.
To je zadnje mjesto na kojem kanali završavaju. Nije mi jasno!
Kako?
Zatim ćemo iskoristiti 5000 kilovata naše pumpe
kako bismo zlato pogurali
gotovo 18 kilometara uzvodno.
Zlato će plivati uzvodno, poput lososa,
do spremnika za oluje.
Dragi, to nitko ne očekuje.
Koristili smo metalne detektore na 25 km rijeke, ništa.
Ni policija, ni CNI,
čak ni Španjolsko istraživačko vijeće.
Nitko.
90 tona zlata moralo je ostaviti trag.
Nisu ga izvukli onuda, sranje!
Gdje je onda? Nema drugog puta!
Neka mi netko kaže gdje je jebeno zlato!
BANKA
SPREMNIK LOS MIGUELES
Što radiš?
Moje dijete!
To je moje dijete!
Sranje!
Udari!
Victoria.
Ukrali su nam zlato.
-Uspjeli smo! -Uspjeli smo!
Prijevod titlova: Iva Jurat