PANAMA CITY, PANAMA 20. JOULUKUUTA 1989
Presidentti määräsi Yhdysvaltain joukot toteuttamaan suunnitellut operaatiot…
PRESIDENTIN LEHDISTÖSIHTEERI
…suojellakseen amerikkalaisia, palauttaakseen demokratian,
puolustaakseen Torrijos–Carter -sopimuksia ja pidättääkseen Manuel Noriegan.
Yhdysvallat rakensi Panaman kanavan ja omisti ja hallitsi sitä vuosia,
kunnes Carterin hallitus teki sopimuksen sen luovuttamisesta Panamalle.
Sitten Manuel Noriega nousi valtaan.
Hän työskenteli Yhdysvaltain hallituksen huumeiden vastaisessa operaatiossa -
samalla kun auttoi huumekauppiaita.
Aioimme antaa kanavan panamalaisille.
Emme voineet antaa sitä Noriegan kaltaiselle diktaattorille,
hirmuhallitsijalle, joka oli sekaantunut huumekauppaan.
Ennen operaatio Just Causen käynnistämistä -
tietolähteemme kertoivat tietävänsä Noriegan jatkuvan olinpaikan.
Paikalle saapuessamme kukaan ei tiennyt, missä hän oli.
Olimme Panamassa. Pääpalkintoa, Noriegaa, ei löydy mistään.
Silloin aloitimme takaa-ajon.
KESKUSTIEDUSTELUPALVELU
SALAINEN
SALAISIA TIEDUSTELUTEHTÄVIÄ
OPERAATIO JUST CAUSE
PANAMAN KANAVA, PANAMA
Tyynenmeren ja Atlantin yhdistävä Panaman kanava avattiin vuonna 1914.
Yhdysvallat rakensi kanavan kaatamalla kilometreittäin viidakkoa -
ja tuomalla paikalle tuhansia työntekijöitä Kiinasta ja Italiasta.
Panaman kanava valmistui vuonna 1914.
Samana vuonna Panama itsenäistyi Yhdysvaltain avulla Kolumbiasta.
YHDYSVALTAIN ASEVOIMIEN KOMENTAJA (EL.)
Kanava on alueella, joka oli kapein kohta valtamerten välillä.
PANAMAN KANAVA
Merenpinnat ovat eri tasossa, mutta se oli kapein kohta.
Ranskalaiset eivät saaneet kanaalia valmiiksi tautien, kuten malarian, takia.
Otimme projektin haltuun, ja Yhdysvallat sai kanavan valmiiksi.
Yhdysvaltain hallitus loi kanavavyöhykkeen,
joka on noin 32 kilometriä leveä ja 64 kilometriä pitkä.
Sopimus Panaman kanssa oli kiistanalainen,
koska kanavasta tuli tavallaan osa Yhdysvaltoja.
Kanavavyöhykkeellä oli oma hallitus, oma lainsäädäntö, omat vankilansa.
Jos Panaman kansalainen kulki kanavavyöhykkeen läpi valtatietä pitkin,
hän toimi Yhdysvaltain lakien alaisena.
Lopulta siitä tuli hyvin ristiriitainen sopimus.
Kun Carter nousi valtaan,
hän sopi järjestelyn päättämisestä ja alueen siirtämisestä Panamalle.
7. SYYSKUUTA 1977
Näiden sopimusten nojalla Panamalla on yhä tärkeämpi rooli -
kanavan toiminnassa ja puolustuksessa seuraavien 23 vuoden aikana.
Sen jälkeenkin Yhdysvalloilla on oikeus puolustaa -
kanavan puolueettomuutta ja sen käytön avoimuutta.
Kun sopimus Carterin kanssa tehtiin, avasimme osaston nimeltä Joint Treaty.
Ja johdin sitä.
Olin SOUTHCOMin operaatiopäällikkö.
PRKENR MARC C. CISNEROS
Panaman oli hyväksyttävä joukkomme alueella -
ja sallia meidän hallita kanavaa vuoteen 2000 asti.
Yksikössäni oli 12 000 sotilasta, eli se oli niistä suurin.
Sen lisäksi alueella oli noin 12 000 sotilaiden läheistä -
ja noin 20 000 kanavavyöhykkellä asunutta Amerikan kansalaista.
CIA ja Yhdysvaltain asevoimat olivat suurimmat tekijät Panamassa.
CIA:N ASEMAPÄÄLLIKKÖ PANAMASSA (EL.)
Panama on Yhdysvalloille erittäin tärkeä kanavan -
ja sen läpi kulkevan kaupan takia. Se on meille äärimmäisen tärkeä.
Sopimus kanavan luovuttamisesta tehtiin Torrijosin kanssa.
Torrijos oli diktaattori.
Hyvin karismaattinen tyyppi, kansallismielinen ja pidetty.
Toimimme hänen kanssaan tehokkaasti.
Noriega oli Torrijosin tiedustelupäällikkö.
Hän ymmärsi propagandan, petoksen,
tietolähteiden ja verkostoitumisen tärkeyden.
Häntä sanottiin "ananasnaamaksi", koska hänellä oli rokonarpia -
kaikkialla kasvoissaan. Se oli halveksiva termi.
Hän tuskin piti nimestä, mutta sitä käytettiin.
Manuel Noriegalla oli mielenkiintoinen lapsuus ja murrosikä.
PUOLUSTUSVOIMIEN ANALYYTIKKO (EL.)
Hän oli sisäkön poika,
ja äiti yritti aina tarjota pojalleen parhaansa.
Hänet lähetettiin lukiovuosina sotilasakatemiaan Peruun,
jossa hän pärjäsi hyvin.
Kun Noriega palasi Panamaan luutnanttina,
hänet määrättiin Omar Torrijosin alaisuuteen.
Torrijos otti Noriegan suojatikseen ja alkoi tämän mentoriksi.
Heidän suhteensa syveni vuosien mittaan.
Noriega nousi vuonna 1971 salaisen palvelun päälliköksi.
Noriega oli meille avulias Keski-Amerikan sotien aikana.
Hän tuki aluepolitiikkaamme ja avasi tien tärkeisiin kohteisiin,
mitä arvostimme suuresti.
Nicaraguan vapaustaistelijat -
voivat saavuttaa voiton demokratialle Keski-Amerikassa.
Mutta tukeamme tarvitaan nyt. Huomenna on jo liian myöhäistä.
Keski-Amerikassa oli meneillään laajempi tilanne.
Taistelimme sandinisteja vastaan.
Heitä tuki Kuuba, joka tietenkin oli Neuvostoliiton satelliittivaltio.
Olimme hyvin huolestuneita tilanteesta.
Noriegalla oli hyvä suhde kuubalaisiin.
Hän kertoi meille heiltä kuulemiaan sisäpiiritietoja.
Mutta hän oli myös kaksinaamainen ja luultavasti myi -
tietoja meistä kuubalaisille. Hänen luotettavuutensa kyseenalaistettiin.
Tiesin, että CIA maksoi Noriegalle 200 000 dollaria vuodessa tiedoista.
Noriega sai rahallisen korvauksen, mutta se oli korvaus -
asioista, joita hän teki meille, jotta saimme tietoja kerätyksi.
Hän asensi laitteita, joita käytimme -
kerätäksemme tietoja tärkeistä kohteista.
Mutta Noriegan korruptio oli aina ongelma. Hän tunsi maan. Hän tunsi johtohenkilöt.
Hän oli tärkeä osa Panaman valtiojohtoa ja erityisesti Torrijosin hallitusta.
31. HEINÄKUUTA 1981
Omar Torrijos on kuollut lento-onnettomuudessa.
TORRIJOS KUOLLUT ONNETTOMUUDESSA PANAMASSA
Onnettomuuden olosuhteet ovat epäselvät.
Viranomaisten mukaan hänen koneensa törmäsi vuoreen,
mutta silminnäkijöiden mukaan kone räjähti lennossa.
Vaikka kuolema julistettiin onnettomuudeksi,
monet epäilevät, että hänet murhattiin.
ENT. PÄÄLLIKKÖ, DIGNITY-PATALJOONAT PANAMALAINEN MINISTERI
Kenraali Torrijosin kuolema Cerro Martassa 31. heinäkuuta 1981 -
aiheutti kansallisen epävarmuuden tilanteen.
Torrijos ei ollut tasavallan presidentti. Hän oli hallituksen päämies.
Siirtymävaiheessa kenraali Noriega otti johtoonsa kansalliskaartin,
jota myöhemmin alettiin kutsua puolustusvoimiksi.
Noriegasta tuli Panaman puolustusvoimien komentaja -
ja lopulta valtaansa kasvatettuaan maan autoritaarinen johtaja.
Hän ei ollut presidentti, mutta hän oli päämies,
Panaman diktaattori.
Noriega tiesi hyvin, mistä rahaa ja rikkaita ihmisiä löytyi,
ja hän sekaantui kaikenlaiseen korruptioon.
Pahinta kuitenkin oli huumekauppa.
Noriega käytti Panamaa huumeiden kauttakulkupaikkana.
Hän hallitsi vesiväyliä.
Kolumbiaan, Miamiin ja Eurooppaan.
YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA PORTUGALI
Noriega kehitti verkoston työskentelemällä tiettyjen kartellien kanssa,
ja siitä maksettiin hänelle hyvin.
Kartellit halusivat turvallisen tien kanavan halki,
ja Noriega pystyi tarjoamaan sen. Suhde oli tärkeä kartelleille.
Panama oli täydellinen paikka huumekaupalle ja muulle korruptiolle.
Maamme oli hyvin huolestunut huumekaupasta.
Vuonna 1986 presidentti Reagan käski tiedustelupalvelun -
selvittämään lähemmin, miten salakuljettajat voitaisiin tuhota.
Perustimme työryhmän kerätäksemme parempia tiedustelutietoja.
Se oli tilanne, kun saavuin Panamaan toiselle komennukselleni vuonna 1986.
Pyysin suurlähetystöä antamaan listan kaikista yhteistyöyrityksistämme.
Halusin selvittää, monellako niistä oli yhteyksiä Noriegaan.
Kaikilla oli niitä.
Noriega hallitsi yrityksiä,
joten kielsin yhteistyön heidän kanssaan ja tarjosin samat palvelut Yhdysvalloista.
Minun tehtävääni kuului hankkiutua eroon Noriegasta.
Noriegasta ja minusta tuli siis arkkivihollisia.
Useimmat maat eivät pidä muiden maiden joukoista maassaan.
Melko nopeasti Noriega alkoi kyseenalaistaa,
olimmeko parhaita kumppaneita, parhaita mahdollisia tovereita,
ja alkoi vastustaa meitä eri tavoin.
REAGANIN TURVALLISUUSNEUVONANTAJA
Poindexter pyysi kenraali Noriegaa tukemaan Nicaraguan contra-sissejä.
Hän jopa pyysi Noriegaa lainaamaan aluetta Panamasta -
contra-sissien taistelukoulutukseen.
Kenraali Noriega sanoi, ettei hän sallisi sitä.
He näkivät kenraali Noriegan esteenä -
geostrategisten ja poliittisten tavoitteiden toteutumiselle.
Noriegasta tuli vihamielinen ja jopa hyökkäävä,
lähes sodanhaluinen Yhdysvaltoja kohtaan.
Hän alkoi horjuttaa Keski-Amerikan politiikkaamme.
Tämä viidakkoveitsi edustaa Panaman kansan arvokkuutta ja rohkeutta!
Emme ota askeltakaan taaksepäin!
Hän alkoi painostaa ja horjuttaa -
Panaman poliittista järjestelmää.
Hän alkoi kiduttaa ja tappaa poliittisia vastustajiaan.
Jossain vaiheessa tiesimme, ettemme voisi enää vain katsoa sivusta.
Meidän oli tehtävä asialle jotain.
Silloin päätimme katkaista suhteemme häneen.
Presidentti George Bush vanhempi -
keskeytti Panaman taloudellisen ja sotilaallisen tuen. Tilanne oli sekava.
Vuonna 1988 Noriega joutui syytteeseen huumekaupasta Yhdysvalloissa.
NORIEGA KOHDE NRO. 1 "TURMELTUNEEN ROISTON" LUOLA
Alun perin amerikkalaisten toimittamassa helikopterissa -
huumeiden salakuljetuksesta syytetty hallitsija -
lentää yhä ympäri maataan.
Kenraali Manuel Noriega on armeijan komentaja -
ja Panaman mahtavin mies.
Työryhmän johtajana -
kävin Turvallisuusneuvoston tapaamisissa Valkoisessa talossa.
Tavoitteena oli saada hänet luopumaan vallasta rauhanomaisesti -
ja siirtämään sen demokraattiselle hallitukselle.
Haluatteko Noriegan ulos? -Se olisi hienoa. Oikea ilo.
PANAMA CITY, PANAMA MAALISKUU 1989
Vuoden 1989 maaliskuussa hänen omat miehensä -
yrittivät vallankaappausta, ja heidät teloitettiin.
Kenraali Noriega oli pitkään CIA:n palkkalistoilla,
ja propaganda on hänelle tuttua.
Noriega torjui taas yrityksen syöstä hänet vallasta.
Vaikka Amerikka haluaakin hänen lähtevän, Noriegan valta-asema ei ole heikentynyt.
Emme halunneet vallankaappausta.
Emme antaneet heille aseita tai koulutusta.
Halusimme, että armeija painostaisi Noriegaa eroamaan.
Kurt Muse oli Yhdysvaltain kansalainen, jonka perhe muutti Panamaan.
Hänen isällään oli grafiikkayritys, jossa Muse työskenteli.
Musen lapset kävivät koulua Panamassa.
Hän oli yksi paikallisista, integroitunut panamalaiseen yhteisöön.
Mutta Muse, kuten hänen panamalaiset ystävänsäkin,
oli huolissaan Noriegasta ja vallan väärinkäytöstä.
He kutsuivat itseään "Radio Voz de la Libertadiksi."
Ryhmä huomasi pystyvänsä kaappaamaan -
kaupallisia radiolähetyksiä Panama Citystä.
He kaappasivat signaalin -
ja lähettivät taajuudella oman ohjelmansa.
Ryhmä lähetti satunnaisesti hyvin lyhyitä -
Noriegan vastaisia, demokratiamielisiä tiedotteita.
La Voz de la Libertad, eli vapauden ääni.
Annoimme heille rahaa turvatalojen vuokraamiseen -
Panama Cityn keskustassa ja eri paikoissa. Asensimme ryhmälle uusimmat laitteet,
jotta he voisivat ottaa kanavat haltuunsa koska vain niin halutessaan.
Päätimme vastustaa tällä tekniikalla Noriegaa,
koska tiesimme, että hän huijaisi. Hän aikoi manipuloida vaaliprosessia.
Asensimme laitteemme ja odotimme vaalipäivää.
Vaalipäivänä hankimme äänestyspaikkakyselyjen tulokset -
ja luimme lähetyksessä kirjoittamamme tekstin.
"Huomio. Kiireellisiä uutisia. Keskeytämme lähetyksen -
kertoaksemme teille vaalien todellisen tuloksen."
Luimme nopeasti läpi äänestyspaikkakyselyn tulokset.
Sitten lopetimme lähetyksen ja kuuntelimme -
Panaman sotilaallista viestinnästä, etsivätkö he meitä.
Se toimi loistavasti.
Vietimme suurimman osan iltapäivästä ja illasta tehden ilmoituksia,
joilla häiritsimme lähetyksiä. Lopulta Noriega keskeytti ääntenlaskennan.
Parin päivän päästä hän mitätöi vaalien tuloksen.
Hänen mukaansa syynä oli ulkomaalainen häirintä.
Dignity-pataljoonat olivat panamalaisten muodostamia ryhmiä,
jotka keräsivät vapaaehtoisesti siviilijoukkoja -
tukemaan puolustusvoimia.
Halusimme estää ulkomaiden sotilaallisen väliintulon.
Olen Amadís Jiménez De Sandoval.
Olin puolustusvoimien kapteeni maahanhyökkäyksen aikaan.
EVERSTI, PANAMAN PUOLUSTUSVOIMAT (EL.)
Olen tuntenut Benjamín Colamarcon vuosia.
Kuten monet hänen aikansa nuoret miehet, Colamarco oli hyvin idealistinen mies.
Hän uskoi kovasti kansallismielisyyteen -
ja Panaman suvereeniuteen. Hän oli Dignity-pataljoonien komentaja.
Vaalien mitätöinnin jälkeen…
YLIVÄÄPELI, DELTA FORCE (EL.)
…siviilit osoittivat mieltään.
Noriega käski Panaman puolustusvoimien ja Dignity-pataljoonien -
hyökätä vaalien todellisten voittajien kimppuun.
Yksi heistä oli Billy Ford.
Fordin kimppuun hyökättiin kadulla, ja hänen henkivartijansa tapettiin.
Noriegaa kannattavat joukot hyökkäsivät oppositiojohtajien kimppuun Panamassa.
Opposition presidenttiehdokas Guillermo Endara hakattiin tajuttomaksi.
Myös hänen varapresidenttiehdokkaansa pahoinpideltiin.
Mutta näin Noriega paljasti todelliset kasvonsa. Hän oli diktaattori.
Se oli hänelle lopun alkua.
HALLITUKSEN ROSVOJOUKKO PUUTTUUKO YHDYSVALLAT PELIIN?
Minut määrättiin erikoisyksikköön.
PANAMA CITY, PANAMA MARRASKUU 1989
Sen nimi oli Joint Intelligence Fusion Cell.
Tehtävänämme oli ennakoida Noriegan liikkeet ja olinpaikat.
Yksikkömme lähetettiin Panamaan marraskuussa.
Lenkkeilin Amador Causewayllä,
jonka alueella myös Noriegan päämaja sijaitsi,
ja puhuin vartijoille ja yritin kerätä heiltä tietoja.
Sitten raportoin yksikölle kuulemastani.
Saapuessani aloin kehittää tietolähteiden verkostoa,
jotka tiesivät jotain Noriegan olinpaikasta.
Näin voisimme ennustaa hänen liikkeensä.
Noriegalla oli rakastajatar, Vicky Amado,
joten kävin tämän käyttämällä kynsistudiolla -
kyselemässä juoruja pariskunnasta.
Noriega kävi myös usein eräässä talossa, jonka asukkaan tiedettiin olevan noita.
Hän oli hyvin kiinnostunut voodoosta, jota kutsutaan santeríaksi.
Noriega luuli, että hän saisi voimia erilaisten rituaalien avulla.
FORT CLAYTON, PANAMA 16. JOULUKUUTA 1989
Pidimme joulutanssiaisia,
kun komentajamme kenraali Cisneros keskeytti illanviettomme.
Menin mikrofonin luo ja sanoin: "Minun on keskeytettävä tapahtuma,
koska on juuri sattunut jotain. Kaikkien upseerien -
tulee viedä perheensä kotiin ja palata sitten tukikohtaan."
Eräs meriluutnantti oli kuollut välikohtauksessa.
PANAMASSA TAPETTU SOTILAS OLI KOLUMBIALAINEN
Hän oli ulkona kahden ystävän kanssa.
He ajoivat Panaman päämajan ohi. Siellä oli tiesulku.
Heidän käskettiin pysähtyä.
Sotilas yritti juosta tiesulun läpi. Hänet ammuttiin.
Bushille raportoitiin tilanteesta.
Hänelle kerrottiin myös, että miehen kuoleman jälkeen -
laivaston luutnantti tuli alueelle vaimonsa kanssa.
Hänetkin pysäytettiin samassa paikassa. Mies mukiloitiin ja naista käpälöitiin.
Bush määräsi armeijan aloittamaan operaation.
Sen nimi oli "Just Cause".
Panamalaiset kutsuivat sitä "Amerikan invaasioksi".
Lainaan panamalaisten käyttämää nimeä, koska sehän operaatio oli.
19. JOULUKUUTA 1989 22.00
Olin menossa kotiin iltakymmenen maissa, kun sain puhelun -
kapteeni Moisés Cortizolta,
joka oli sijoitettuna Fort Amadoriin.
Kapteeni Cortizo sanoi:
"Benjamín, nyt on meneillään jotain outoa.
Menetimme yhteyden Yhdysvaltain asevoimien kollegaamme."
Kun saavuimme tukikohtaan sinä yönä ja ajoimme tarkastuspisteen ohi,
sen valot olivat rikki, eikä paikalla ollut kummankaan maan sotilasta.
Ja koko vasemmanpuoleinen alue, jossa amerikkalaiset olivat -
ja jota Yhdysvaltain laivasto hallitsi, oli pimeä. Täysin pimeä.
Olin paikalla Yhdysvaltain jalkaväkipataljoonan ylivääpelinä.
Viides pataljoona, 87. komppania.
Delta Force osallistui maahanhyökkäykseen -
operaatio Just Causessa paristakin syystä.
Ensinnäkin he olivat seuranneet Noriegaa jo kuukausien ajan.
Toinen syy oli Kurt Muse.
Kurt Muse, joka oli kuulunut panamalaiseen Voz de la Libertad -ryhmään.
Hän oli matkustanut Yhdysvaltoihin ja palannut Panamaan.
Joku tuttu oli pettänyt ryhmän,
ja Kurt oli pidätetty ja heitetty vankilaan.
Kurtia pidettiin Modelo-vankilassa Chorrillossa,
joka oli aivan Panaman puolustusvoimien pääesikunnan edessä.
Yhdysvaltain hallitus päätti,
että ensimmäinen askel hyökkäyksessä oli saada Kurt ulos.
Tehtävän nimi oli Acid Gambit.
Operaatio Just Causen aikana -
minut määrättiin armeijan erikoisyksikköön.
Erikoisyksikkö on kutsumanimi…
DELTA FORCEN JÄSEN (EL.)
…armeijan salaisille yksiköille.
Delta Force on eliittijoukkomme.
Heidät voi lähettää selvittämään minkä tahansa tilanteen.
Halusimme Kurt Musen ulos vankilasta turvallisesti,
koska hän oli joka hetki pahemmassa vaarassa.
KELLO 23.35
Deltan vakoojat olivat valmistelleet hyökkäystä jo pitkään.
YHDYSVALTAIN ASEVOIMIEN ERIKOISYKSIKKÖ
Tunsin Leen, kun hänet valittiin Deltaan.
He laskeutuivat vankilan katolle, taistelivat tiensä sisälle,
räjäyttivät ovet ja sellit auki -
mukanaan tuomilla räjähteillä,
nappasivat Musen, huumasivat hänet ja veivät kopteriin.
Kun helikopteri lähti, sitä ammuttiin. Se vaurioitui ja putosi kadulle.
Armeija lähetti paikalle tukijoukkoja.
Lähetimme panssariajoneuvon ammunnan keskelle pelastamaan Musen -
ja tuomaan hänet armeijan tukikohtaan.
Pako oli dramaattinen. Paria Deltan sotilasta ammuttiin,
mutta kaikki selvisivät, ja loppu oli onnellinen.
Lopputulos ei olisi voinut olla parempi.
KESKIYÖ
Sillä välin loput pataljoonasta lensi kopterilla Fort Amadoriin ja valtasi sen.
Siten aloitimme operaation.
Operaatioon kuului monia yhtäaikaisia hyökkäyksiä -
kanavavyöhykkeelle, Fort Amadoriin, Torrijos-lentokentälle, Fort Cimarroniin -
ja Rio Hatoon, joka oli pohjoisessa ypöyksin.
He lähettivät 82. ilmarykmentin Panamaan.
Merivoimien erikoisjoukot saapuivat laskuvarjoilla Panamá Viejoon,
mutta valitettavasti laskuveden aikana.
Silloin vuorovesi on kaukana mantereesta,
joten menetimme silloin neljä sotilasta. Se oli todella kaoottinen hetki.
Ei se ollut hyökkäys. Kävelimme sisään takaovesta.
Totuus on, että Panaman ja Yhdysvaltain tukikohtien välillä oli vain katu.
Heidän piti vain hyökätä kadun yli.
Tärkeintä oli välittömästi vallata -
kaikki Panaman puolustusvoimien tukikohdat kaupungissa,
eristää ja tuhota ne.
Panaman pääesikuntaa pommitettiin kuin rumpuja.
Aluksi AC-130 tykkiveneet ampuivat sitä,
ja myöhemmin Rangersit hoitivat loput.
Tiesimme, ettei Noriega ollut siellä. Muuten olisimme marssineet sisään -
ilmapommituksen sijaan.
Pääesikunta periaatteessa tuhoutui jo heti operaation aluksi.
Suurin osa kuolemista tapahtui pääesikunnan taistelun aikana.
Silloin lähellä olevat taloparat syttyivät tuleen.
Kaikkialle kaupunkiin näkyi valonsäde,
jonka El Chorrillon tulipalo tuotti.
Emme olleet varmoja, olisiko kotimme pystyssä, kun palaamme.
Se oli todella pelottavaa.
Poltimme Chorrillon tuhkaksi.
Kaksitoista korttelia, ehkä useamman. Ihmiset kiisivät ulos sieltä.
Ranskalaiset rakensivat ne talot kanavaprojektinsa aikana.
Ne oli tehty Georgialaisesta sydänmännystä.
Ja se syttyy tuleen kuin kynttilä.
Jos oli hidas, vanha, raajarikko tai pikkulapsi,
niistä pirun taloista ei ehtinyt ulos.
Joulukuun 19. päivän iltana komensin Coco Solo -merijalkaväkikomppaniaa.
Olin saanut ylennyksen kapteeniksi -
ja siirryin samana päivänä tämän uuden yksikön johtoon.
En edes tiennyt yksikön puhelinnumeroa. En tiennyt sotilaideni nimiä.
Yksikön sotilaat olivat todella nuoria.
He olivat alle 20-vuotiaita nuoria, ja kun pommitukset alkoivat,
he olivat hyvin peloissaan. Meidät oli saarrettu.
Vieressäni oleva sotilas sanoi: "Kapteeni, älkää menkö ulos,
koska kuolette siellä."
Sanoin sotilaalle: "Meidän täytyy yrittää pelastaa itsemme,
koska vihollinen on paljon meitä voimakkaampi.
Yritän siis antautua."
Kun yritin antautua ja lähdimme ulos, kuulin käsikranaatin räjähtävän.
Maastouduimme. Sotilas ei ehtinyt suojaan ajoissa ja sai osuman kranaatista.
Hän kuoli syliini.
Raporttien mukaan jo ensimmäisten tuntien aikana -
pääkaupunkiseudulla räjähti yli 480 pommia,
erityisesti El Chorrillon alueella.
Taistelu oli ohi noin tunnissa.
Olin Davisin vankileirillä.
En tiennyt, että Endara oli Panaman uusi presidentti.
Hyökkäyksen jälkeen perustettua hallitusta -
johti Yhdysvaltain tukemat ehdokkaat mitätöidyistä vaaleista.
Endara kutsui sitä…
Ja kävi ilmi, että presidentti Endara kysyi kenraali Cisnerosilta minusta.
Silloin tapasin kenraali Cisnerosin turvatalossa Fort Davisissa.
Viha paistoi hänen silmistään. Ei kukaan haluaisi joutua hyökkäyksen kohteeksi.
Olin silloin tolaltani ja sanoin, että haluan palata vankileirille,
etten osallistuisi mihinkään.
Mutta sanoin hänelle, että kaikki on ohi. "Noriega pakenee. Hän petti teidät.
Kuolemille ja hävitykselle ei ole enää tarvetta. Tarvitsen apuasi."
Cisneros kertoi, että El Chorrillossa oli tulipalo,
jossa moni jäi kodittomaksi.
Muut Amerikan kenraalit halusivat pommittaa Colónin -
ja aikoivat tehdä niin sinä samana iltana.
Hän pyysi apuani saadakseen Colónissa olleet joukot antautumaan.
Olimme yhtä mieltä siitä, että tarpeetonta verenvuodatusta tuli välttää.
Sitten soitimme yhdessä puhelun Colóniin.
He puhuivat minulle ja kapteeni Cisnerosille.
Cisneros pyysi heitä kunnioittavasti ja kohteliaasti antautumaan,
koska hän halusi välttää Colónin pommituksen.
Sanoin, etten pommittaisi heitä, jos he luopuisivat aseista.
Antautukaa, emmekä satuta teitä.
Muutaman tunnin kuluttua sotilaat poistuivat -
kohti Amerikan joukkojen tarkastuspistettä.
Ja näin Colónin pommitus vältettiin.
Noin 75 % Panaman joukoista antautui kolmanteen päivään mennessä.
Ennen Just Causen aloitusta -
tietolähteemme kertoivat tietävänsä Noriegan jatkuvan olinpaikan.
"Kertokaa, milloin menette, ja kerromme paikan."
Paikalle saapuessamme kukaan ei tiennyt, missä hän oli.
Noriegaa jäljittäneet mainitsivat, että hän oli käynyt kokouksissa -
Colónissa Atlantin rannikolla.
Sitten Noriega tuli Tyynenmeren puolelle, jossa hän majoittui lähellä lentokenttää.
Sitten he kadottivat hänet.
Kävi ilmi, ettei kukaan tiennyt hänen olinpaikkaansa,
koska hän oli bordellissa Just Causen aikana.
Hän näki sieltä käsin lentokoneet, kuuli äänet ja räjähdykset,
ja päätti piiloutua.
Noriega oli fiksu mies. Hän tiesi, että tappaisimme hänet,
koska olisimme jo tappaneet hänet, jos olisimme saaneet hänet kiinni taistelussa.
Siksi hän piiloutui. Hänellä oli siviilivaatteet ja kuljettaja,
eikä hän voinut viipyä missään pitkään, koska Delta oli hänen perässään.
Suoritimme yli 20 hyökkäystä kuuden päivän aikana paikkoihin,
joissa hän saattoi olla tai joissa hänen sanottiin käyneen.
Mutta tarina oli sama kaikkialla: ei Noriegaa.
QUARRY HEIGHTS, PANAMA 21. JOULUKUUTA 1989
Minusta Noriega oli liian pelkuri paetakseen viidakkoon.
Noriega oli liian mukavuudenhaluinen. Hän rakasti rakastajatartansa liikaa.
Sitten mieleeni tuli,
että ehkä Vicky Amado tiesi, missä Noriega oli kaiken kaaoksen aikana.
Hain keltaiset sivut, joita tuohon aikaan julkaistiin,
ja etsin Amadon perheen numeron. Tämä oli myöhään joulukuun 21. päivä.
Hänen äitinsä Norma vastasi puhelimeen, ja esittelin itseni Mariaksi.
Minulla oli viesti Manuel Noriegalta Vickylle.
Vicky tuli puhelimeen -
hengästyneenä ja kysyi: "Onko hän turvassa? Missä hän on?"
Silloin tiesin, ettei kumpikaan heistä tiennyt Noriegan olinpaikkaa.
Sanoin, että Manuel käski kertoa,
että jos Vicky ei tuntenut oloaan turvalliseksi,
hän voisi olla yhteydessä minuun, ja minä auttaisin hänet turvaan.
Siihen keskustelumme päättyi joulukuun 21. päivänä.
Sain puhelun 22. päivän iltapäivällä. Vicky sanoi pelkäävänsä henkensä edestä.
Lupasin mennä hakemaan hänet.
Tapasin hänet sovitussa paikassa joulukuun 23. päivänä.
Kun Vicky huomasi, että auto kulki kohti vanhaa kanavavyöhykettä -
ja lähestyimme armeijan porttia, hän katsoi minuun ja kysyi, minne menemme.
Sanoin: "Turvalliseen paikkaan."
Kerroin Vickylle, etten ollut Noriegan liittolainen.
Sanoin, että olen Yhdysvaltojen puolella -
ja Noriegan oli aika tulla oikeuden eteen.
Yhdysvallat tarvitsi hänen tukeaan toteuttaakseen tämän.
Seuraavien päivien aikana -
Vicky ymmärsi roolinsa tärkeyden -
ja alkoi ajatella lapsiensa elämiä.
Heidän turvallisuutensa oli hänelle tärkeintä.
Vicky Amadon tuhoksi koitui se, että hän halusi kuulua hienostoon.
Hänen äitinsä Norma piti baaria -
ja teki ruoat Noriegalle, koska tämä pelkäsi tulevansa myrkytetyksi.
Sellainen oli Vickyn äiti.
Vicky sen sijaan eli tyylillä, johon hän ei koskaan pystynyt -
ennen Manuel Noriegan tapaamista.
Emme tienneet Noriegan olinpaikkaa,
kun toin Vickyn turvataloon 23. joulukuuta.
VATIKAANIN SUURLÄHETYSTÖ, PANAMA JOULUAATTO, 1989
Joulukuun 24. päivän iltana -
Noriega soitti nuntiukselle ja pyysi turvapaikkaa.
Noriega pyysi turvapaikkaa,
koska nuntiatuuri on katolisen kirkon takaama turvapaikka.
Paavi takasi, ettei kehenkään koskettaisi, kun he ovat nuntiatuurissa.
Noriega soitti nuntiatuuriin jäätelökioskilta.
Tuossa on parkkipaikka. Vieressä on Vatikaanin suurlähetystö.
Näetkö kaksi miestä seisomassa parkkipaikalla?
Suoraan heitä vastapäätä on Noriegan huone.
Siellä Noriega asuu. Ympärillä on tietenkin…
Jotkut sanoivat, että hän tuli Vatikaanin suurlähetystöön -
nunnaksi pukeutuneena. Toisten mukaan hän oli pukeutunut naiseksi.
Kolmannen version mukaan Isä Villanueva toi hänet nuntiatuuriin.
En tiedä todellisuutta.
Menimme sinne vauhdilla. Olimme ensimmäiset paikalla.
Piiritimme suurlähetystön estääksemme pakenemisen -
ja ympärillemme perustettiin lukuisia poistumisteitä vartioivia rinkejä.
Hän oli tiukasti ansassa.
Sitten 26. tai 27. joulukuuta järjestimme suoran linjan -
turvatalosta nuntiatuuriin. Näin saimme häneen suoran yhteyden.
Vicky ja Noriega alkoivat puhua puhelimessa.
Kuuntelimme puheluita, ja kuulin Noriegan puhuvan Vicky Amadolle.
He keskustelivat siitä, ettei Noriega voisi pysyä siellä ikuisesti.
Kun he puhuivat puheluitaan, me lisäsimme poistumispaineita muilla tavoin.
Armeijan isot kaiuttimet huudattivat ulkona rock-musiikkia.
Suosikki oli "I Fought the Law and the Law Won."
Sitä tykitettiin täysillä. Tiesimme, missä huoneessa hän oli.
Panimme kaiuttimet aivan seinään kiinni -
ja huudatimme musiikkia yöt ja päivät tauotta.
Yleiskokous tuomitsi Yhdysvaltojen maahanhyökkäyksen -
"kansainvälisen oikeuden rikkomukseksi". Äänestystulos oli 75–20.
YK:n yleiskokous -
hyväksyi päätöslauselman 44/240,
jonka mukaan Yhdysvallat ja Bushin hallitus -
rikkoivat kansainvälistä lakia ja Panaman tasavallan suvereniteettia.
Menin sinä aamuna takaisin päämajalle,
ja paluumatkalla, noin kilometrin päässä nuntiatuurista,
oli suuri mielenosoitus.
Nähdessään autoni ihmiset innostuivat. Olin silloin hyvin suosittu.
"Jos vain päästät meidät sisään, raahaamme itse Noriegan ulos."
Palasin päämajalle. Soitin nuntiukselle ja sanoin:
"Ulkopuolellanne on joukko panamalaisia, jotka haluavat hoidella Noriegan."
Hän ymmärsi yskän, ja kutsui Noriegaa yläkerrassa.
Hän sanoi tarkalleen näin:
"Kerroin Noriegalle, että jos hän ei antaudu,
väkijoukko vie sinut hirtettäväksi kuin Mussolinin. Niin siinä käy,
jos et antaudu Cisnerosille, koska hänen on suojeltava sinua,
kun olet hänen hallussaan." Se oli totta.
Ennen tätä olin puhunut Vickyn kanssa siitä,
millainen mies Noriega oli. Vickyn mukaan hän oli ylpeä mies.
Noriega oli tyytyväinen ja ylpeä saavutuksistaan -
eikä pitänyt nöyryytyksistä.
Silloin mieleeni tuli, että ehkä jos viemme hänelle univormun,
hän voisi tulla piilosta tuntematta nöyryytystä.
Keskustelu Noriegan kanssa meni näin: "Pue univormu päällesi.
Tule ulos nuntiatuurista pää pystyssä. Et voi jatkaa enää tällä tavalla."
Sotilaamme menivät yhteen Noriegan asunnoista -
hakemaan univormun, joka oli silitetty ja pesty valmiiksi häntä varten,
ja se toimitettiin Noriegalle.
Hän nosti verhon, kun oli valmis tulemaan ulos.
Noriega sanoi:
"Ilmoittaudun ja antaudun kenraali Cisnerosille."
Kerroin sen kenraali Thurmanille.
Hän ei sallinut sitä, joten en ollut portilla odottamassa.
Erikoisjoukot olivat ottamassa hänet vastaan, ja minä odotin muualla.
KYMMENEN PÄIVÄÄ OPERAATION JÄLKEEN 3. TAMMIKUUTA KELLO 20.50
Samana iltana kello 20.50 -
Noriega astui ulos nuntiatuurista sotilasunivormu päällänsä.
Yritimme pysyä rauhallisia, jottemme säikäyttäisi häntä.
En halunnut hänen pelästyvän ja kääntyvän takaisin.
Olisimme olleet lähtöruudussa.
Hän tuli ulos portista. Muistan, kuinka otin häntä käsivarresta,
jotta voisimme tutkia hänet.
Hän kysyi: "Missä kenraali Cisneros on?"
Kerroin hänen odottavan kadun toisella puolen.
Panimme Noriegan käsirautoihin ja veimme hänet helikopterille.
Olin paikalla, kun hänet pidätettiin.
Noriega heilui hermostuneena, koska luuli, että heitämme hänet alas kopterista.
Sitten hän alkoi ääntelehtiä.
Hän pelkäsi. Noriega oli pelkuri, pelkkä pelkuri.
Vasta, kun Noriega lähti nuntiatuurista -
ja näin hänet huumeviraston hallussa, huokaisin helpotuksesta.
Just Causessa oli paljon muuttuvia tekijöitä.
Mukanaolijat tekivät virheitä.
Joskus vihollista lykästää, joskus sää vaikuttaa toimintaan,
joskus ajoneuvot rikkoutuvat… Mikään ei koskaan ole virheetöntä.
Mutta operaation koon ja laajuuden vuoksi oli uskomatonta, kuinka se toteutui.
Mitä maahanhyökkäykseen ja sotilasoperaatioon tulee,
en kadu osallistumistani siihen.
Olen siitä jopa tyytyväinen, koska pelastin ihmishenkiä.
Todellinen yllätys meille, tai ainakin minulle, oli se,
että Noriega työskenteli viime hetkeen asti CIA:lle.
Riskeerasin henkeni ja sotilasyksikköni melkein tuhoutui hänen vuokseen.
Oli katkeraa huomata, että viime hetkeen asti -
hän oli työskennellyt viholliselle, joka kävi kimppuuni.
On vaikeaa nähdä lähellä olevien ihmisten kuolevan.
Tapahtumien vuoksi muistan ikuisesti,
ettei ole olemassa hyvää sotaa eikä huonoa rauhaa.
Se ajatus jäi tästä mieleeni.
Emme vieläkään tiedä hyökkäyksen aikana kuolleiden määrää.
Arvioimme heitä olevan noin 2 000 - 3 000.
Mutta siitä ei ole tilastoja.
Noriega tuomittiin 40 vuoden vankeuteen Yhdysvalloissa.
Sitten hänet siirrettiin vankilaan Ranskaan.
Lopulta Noriega tuotiin Panamaan,
ja hänet pantiin vankilaan kanavavyöhykkeelle.
Siellä hänen syöpänsä löydettiin ja hän kuoli.
Noriegaa kohdeltiin paljon paremmin kuin mitä hän ansaitsi.
Noriega oli julma mies.
Panaman valtio on menestynyt, koska se on pysynyt demokraattisena.
He ottivat kanavan haltuunsa ja ovat hoitaneet sitä hyvin ja rikastuneet.
Mutta meidän on oltava varovaisia,
ettemme ryhdy tällaisiin maahanhyökkäyksiin tulevaisuudessa.
Ne johtavat monien nuorten sotilaiden kuolemaan -
sekä taloudellisiin tappioihin ja uskottavuuden menettämiseen.
Toivottavasti maahanhyökkäykset muihin valtioihin jäävät nyt historiaan.
OPERAATIO JUST CAUSEN AIKANA KUOLI VIRALLISESTI 514 PANAMALAISTA
MYÖS 23 YHDYSVALTAIN SOTILASTA JA KOLME KANSALAISTA TAPETTIIN
KENRAALI MANUEL NORIEGA VIETTI 17 VUOTTA VANKILASSA
Tekstitys: Vesa Puosi