‫- מוסקבה, ברית המועצות, 1985 -‬
‫אולג גורדייבסקי, קצין ק.ג.ב. סובייטי,‬ ‫הוא אחד המרגלים הטובים ביותר‬
‫שאי פעם עבדו עבור MI6,‬ ‫סוכנות הביון הבריטית.‬
‫- קולו של גורדייבסקי -‬
‫הייתי מוכן לקחת את הסיכון‬ ‫כדי להגן על ביטחונה של בריטניה הגדולה.‬
‫כשהמברק הגיע, הכרתי את הניסוח.‬
‫אני תחת חשד כבד ובצרות צרורות.‬
‫זקוק למילוט בהקדם.‬
‫הסימן של MI6 לכך שהם הבחינו‬ ‫באות המצוקה שלו למילוט…‬
‫היה קצין MI6 שעבר שם עם חפיסת שוקולד.‬
‫כשהתחלתי להתכונן למילוט, זה נהיה מרגש.‬
‫זה היה מבצע בסיכון גבוה ביותר.‬
‫הייתי לחוץ מאוד.‬
‫פעמים רבות אמרתי לעצמי…‬
‫"זה כמו סרט. תצפה בו.‬
‫"האם אני צופה בסרט על עצמי?"‬
‫מבצע פימליקו הוא הניסיון הנועז ביותר‬ ‫שבוצע אי פעם למילוט קצין ממוסקבה.‬
‫- סוכנות הביון המרכזית -‬
‫- מסווג -‬
‫- סיפורי ריגול -‬
‫- מבצע פימליקו -‬
‫שנתחיל?‬
‫- קופנהגן, דנמרק, 1967 -‬
‫בשנת 1967…‬
‫נשלחתי לקופנהגן‬
‫כסגן ראש תחנת ק.ג.ב.‬
‫מיקאיל ליובימוב, קולונל ק.ג.ב, אגף ביון זר‬
‫והסוכנות לביטחון פנים של ברית המועצות‬
‫בעבר הייתי קולונל ק.ג.ב. וקצין ביון.‬
‫מרגל.‬
‫היי, לא פעלנו נגד הדנים.‬
‫בעיקר פעלנו נגד האמריקנים ונאט"ו.‬
‫- ברית המועצות, פולין, גרמניה המזרחית -‬
‫יש לזכור שדנמרק היא מדינה קטנה,‬
‫ממש בקו החזית של המלחמה הקרה.‬
‫מרגלים הם למעשה הנשק הזול ביותר במלחמה.‬
‫- תומס וגנר פריס‬ ‫היסטוריון -‬
‫לכן לרוב המדינות הסוציאליסטיות היו מרגלים.‬
‫בתוך השגרירויות,‬ ‫או באופן עצמאי משגרירויות שעבדו בדנמרק.‬
‫- שגרירות הפדרציה הרוסית -‬
‫באותה עת פגשתי את גורדייבסקי‬
‫שעבד שם.‬
‫גורדי היה סגן מפקד התחנה, יד ימיני.‬
‫האדם הקרוב ביותר לתחנת הק.ג.ב אחריי.‬
‫למעשה, אולג גורדייבסקי היה אדם‬ ‫שמוקף לחלוטין באנשי הק.ג.ב.‬
‫- אולג גורדייבסקי‬ ‫קולונל לשעבר בק.ג.ב. ומרגל של MI6 -‬
‫בהתחלה, הייתי הומו סובייטיקוס.‬
‫כלומר, אדם סובייטי רגיל שרגיל לשקר.‬
‫משתמש בשפה אחת עם המשפחה,‬ ‫ובשפה אחרת בשיחות עם ארגון המפלגה.‬
‫אימי לא הייתה חברה במפלגה הקומוניסטית.‬
‫זו הייתה ההשפעה של אימי, עם הנורמליות שלה‬
‫שלימדה אותי לקחת את…‬
‫המציאות של החיים הסובייטיים‬
‫באור ובממד הנכונים.‬
‫היא התנגדה לק.ג.ב, כי אבי היה חבר בק.ג.ב.‬
‫והיא ראתה את כל הטריקים ואת והאלימות.‬
‫אחי ואני הצטרפנו, לאו דווקא לק.ג.ב…‬
‫לגוף המרושע והפנימי של הק.ג.ב,‬ ‫אלא לאגף הביון הזר.‬
‫זו יחידת עלית‬
‫של אינטלקטואליים דוברי שפות זרות.‬
‫אבל העבודה, מה היא הייתה?‬
‫גיוס אזרחים למודיעים סודיים של הק.ג.ב.‬
‫בחו"ל עלינו לעשות את אותו הדבר.‬
‫באותה תקופה היה המצב‬ ‫שלפני "האביב של פראג".‬
‫הצ'כים מגיעים בהמוניהם‬ ‫כדי לחקור את החופש החדש שלהם.‬
‫- צ'כוסלובקיה, 1967 -‬
‫בחודשיים האחרונים,‬
‫מאז נפילתו של הסטליניסט הקפדן, נובוטני,‬ ‫מראשות המפלגה…‬
‫הם הפגינו בחופשיות למען עתיד החברה שלהם.‬
‫אלכסנדר דובצ'ק עלה לשלטון בפראג‬ ‫כמה חודשים קודם לכן,‬
‫והבטיח את מה שהוא כינה‬ ‫"סוציאליזם עם פנים אנושיות".‬
‫אחד הצעדים הראשונים היה ביטול הצנזורה‬
‫ואפילו קריאה לדמוקרטיה רב-מפלגתית.‬
‫אבל מוסקבה לחצה על דובצ'ק‬ ‫לבטל את הרפורמות שלו,‬
‫ואף להכין תוכניות צבאיות.‬
‫המנהיג הסובייטי, ליאוניד ברז'נייב,‬ ‫תמך במקור בדובצ'ק.‬
‫כעת הוא חשש שהרפורמות בפראג‬ ‫יחלישו את הגוש הקומוניסטי.‬
‫אני זוכר שאנשים רבים מתחנת הק.ג.ב שלנו,‬
‫שתו וודקה.‬
‫הימרנו אם הרוסים ישלחו טנקים…‬
‫לפראג, או לא.‬
‫אז אני זוכר שאני ואולג הימרנו,‬
‫שהם לא ישלחו טנקים.‬
‫אז הפסדנו, דרך אגב.‬
‫כי זה קרה ב-1968.‬
‫- פראג, צ'כוסלובקיה‬ ‫ה-20 באוגוסט, 1968 -‬
‫לכל תושבי הרפובליקה‬ ‫הסוציאליסטית הצ'כוסלובקית…‬
‫- מקור: הרדיו הצ'כוסלובקי, 1968 -‬
‫צבא ברית המועצות חצה את הגבול המדיני‬
‫של הרפובליקה הסוציאליסטית הצ'כוסלובקית.‬
‫גורדייבסקי הצעיר נמצא בשגרירות…‬
‫- פיר הנריק הנסן‬ ‫מומחה ביון -‬
‫כשהוא שומע על הפלישה.‬
‫זו הייתה…‬
‫מכה גדולה ל…‬
‫למה שנותר מהאמונה שלי‬ ‫שקומוניזם מסוגל להתפתח.‬
‫- מקור: בי.בי.סי. פנורמה -‬
‫באותה תקופה חשבתי, "לא,‬ ‫הקומוניסטים לא ישתנו לעולם."‬
‫זו המערכת הטוטליטרית הנוקשה שאני מתעב.‬
‫העם הצ'כוסלובקי האמיץ‬ ‫ניסה להשיב את החופש והדמוקרטיה.‬
‫זה נעצר על ידי הדיכוי של המשטר הסובייטי.‬
‫מאותו יום, אני…‬
‫לעולם לא אתמוך במשטר הזה.‬
‫לעולם לא ארגיש שאני קומוניסט.‬
‫אז באותו יום הפכתי לעריק בנפשי.‬
‫הרחקתי את עצמי משאר הק.ג.ב, שהיה…‬
‫מקושר למבצעי הטיהור ולגולאג וכולי.‬
‫הוא הולך לטלפון, מתקשר הביתה לאשתו.‬
‫פורץ בבכי,‬
‫כי הוא מתוסכל מהדרך שבה ברית המועצות‬
‫ושאר מדינות ברית ורשה,‬
‫מטפלות במצב בצ'כוסלובקיה.‬
‫הוא בהחלט ציפה לכך שתהיה האזנה לטלפון.‬
‫וכך היה.‬
‫אז סוכנות הביון הדנית‬ ‫האזינה לשיחה שלו עם אשתו.‬
‫ואז אחד הטכנאים רץ במורד המסדרון‬
‫הלך למפקד המבצעים בסוכנות הביון הדנית,‬
‫דפק על דלתו ואמר,‬ ‫"בוס, אתה חייב להקשיב לזה."‬
‫באותה תקופה הייתי סגן המפקד…‬
‫- יורן כריסטופרסון ברו -‬
‫בסוכנות הביון והביטחון במשטרת דנמרק.‬
‫כלומר, הייתי מפקד המבצעים.‬
‫לא דיברתי רוסית,‬ ‫אז לא יכולתי להבין את זה מיד,‬
‫אבל קראתי את התמלולים.‬
‫גילינו די מהר שהוא ק.ג.ב…‬
‫והוא היה קצין שתמך במרגלים בלתי חוקיים.‬
‫כלומר…‬
‫היו לו קשרים הדוקים עם כמרים דנים,‬ ‫עם משטרת דנמרק.‬
‫עם רישומי כוח האדם, כדי למצוא‬ ‫"נכנסים" חדשים, כפי שהם כונו,‬
‫לרשת הביון הסובייטית‬ ‫של מרגלים בלתי חוקיים.‬
‫זה סיפר לנו הרבה עליו.‬
‫הוא היה פיקח, נבון, ידידותי מאוד.‬
‫פתוח, כישורי שפה טובים…‬
‫ומשכיל מאוד. הוא היה בחור מקסים.‬
‫כשהגענו למסקנה‬ ‫שהוא מועמד אפשרי לארגון שלנו…‬
‫רצינו לנסות לגייס אותו.‬
‫הייתה תמונה שלו במגירה שלי.‬
‫אז זה האיש שלנו.‬
‫אבל הבנו שלא נוכל לעשות זאת לבדנו.‬
‫ובסופו של דבר ביקשנו‬ ‫את עזרת הסוכנות הבריטית.‬
‫ולאחר כמה הכנות,‬
‫הבריטים עשו את המהלך‬
‫והושיטו את ידם‬
‫לגורדייבסקי.‬
‫סוכנות הביון הבריטית…‬
‫- פרופסור מייקל גודמן‬ ‫היסטוריון -‬
‫באמצעה ועד לסופה של המלחמה הקרה,‬ ‫התחלקה לכמה ארגונים שונים.‬
‫ה-MI5, הסוכנות הפנימית,‬ ‫טיפלה באיומים בתוך בריטניה.‬
‫אבל עבודה בחו"ל, מבצעים מטעם שגרירויות‬
‫וניסיונות לגייס זרים‬ ‫לעבודה בשמה של סוכנות הביון הבריטית,‬
‫היה MI6, סוכנות הביון החשאית.‬
‫הוא היה שחקן בדמינטון נמרץ‬
‫ושיחק מוקדם בבוקר.‬
‫ומפקד התחנה הבריטית‬
‫גם הוא היה שחקן בדמינטון, והיה לו…‬
‫היה לו יתרון גדול.‬
‫כי הוא היה מוכר בכל קופנהגן‬
‫כראש סוכנות הביון הבריטית שמוצבת בקופנהגן.‬
‫זה היה יתרון גדול‬
‫כי גורדייבסקי ידע עם מי הוא מדבר.‬
‫- מועדון בדמינטון -‬
‫למעשה מצאו אותי ונפגשו איתי‬
‫בשעות הבוקר המוקדמות‬
‫במגרש בדמינטון.‬ ‫המגרש היה פנוי רק בין שבע לשמונה בבוקר.‬
‫זה היה פשוט,‬ ‫הוא יצר קשר עין עם גורדייבסקי וחלף לידו.‬
‫ואמר, "תרצה לשוחח?"‬
‫- ד"ר קולדר וולטון -‬
‫וגורדייבסקי ענה, "זה יהיה טוב מאוד."‬
‫היו להם ספקות בהתחלה.‬
‫אני קצין ביון, קצין ק.ג.ב.‬
‫האם אני כן או דובר אמת?‬
‫הייתה להם שיחה מקצועית והם אמרו, "ובכן…‬
‫"אנחנו רוצים שתעבוד בשבילנו. אתה בפנים?"‬
‫וגורדייבסקי אמר, "ובכן, אני בפנים."‬
‫כמובן, הוא היה לחוץ.‬
‫כל סוכן נלחץ.‬
‫כל סוכן חי עם הפחד שאתה עלול להיחשף.‬
‫אתה חי עם הפחד בזמן שאתה עובד.‬
‫אתה חי עם הפחד כשאתה מסיים.‬
‫זה חלק מהמשחק.‬
‫היינו מאחוריו. הענקנו כיסוי וסיוע,‬
‫אבל זה נשמר כסוד מוחלט.‬
‫אם שניים יודעים על זה…‬
‫מסוכן. אם עשרה יודעים על זה, מסוכן מאוד.‬
‫מה שטוב בחברות‬ ‫עם קצין בכיר של ק.ג.ב. בדנמרק‬
‫זה שאתה יכול להיכנס למשרד של הבוס שלך,‬
‫לעבור על המסמכים שעל שולחן העבודה שלו‬
‫ולמצוא את החומר הסודי שאתה צריך.‬
‫חלק מהמידע שגורדייבסקי ידע וכנראה סיפק,‬
‫היה זהותם של בריטים או אמריקנים‬ ‫שעובדים בחשאי עבור הרוסים.‬
‫ובתור כקצין ק.ג.ב שעובד בחו"ל,‬
‫גורדייבסקי היה מנסה‬ ‫לגייס זרים לעבודה עבור הרוסים.‬
‫לפעמים הם היו נפגשים‬
‫בדירות בטוחות.‬
‫ולפעמים…‬
‫תלוי במצב, זה יכול היה להיות מפגש חטוף…‬
‫באמצע קופנהגן.‬
‫כמישהו מרים את ידו ונותן משהו לבחור השני,‬
‫שהולך לכיוון השני…‬
‫באמצע הכביש, כביכול.‬
‫הוא ידע שמות של כמה‬ ‫סוכנים בנורווגיה, בשוודיה…‬
‫- איוון פופוב -‬
‫בבריטניה.‬
‫הוא העביר שמות של 200 איש.‬
‫- ניקולאי וסילייב, איליה קוזלוב -‬
‫ב-1978…‬
‫גורדייבסקי נקרא לשוב למוסקבה.‬
‫התקופה שלו…‬
‫בקופנהגן, נגמרה.‬
‫- מוסקבה, ברית המועצות, 1978 -‬
‫היתרון הגדול של אולג גורדייבסקי‬ ‫עם שובו למוסקבה…‬
‫- פרופסור כריסטופר אנדרו -‬
‫היה שהמחלקה השלישית‬ ‫של ביון החוץ של הק.ג.ב,‬
‫כללה את בריטניה וגם את סקנדינביה.‬
‫אז רק גורדייבסקי הצליח‬ ‫לנצל את השנים האלו במוסקבה,‬
‫כדי לעבור מהאגף הסקנדינבי לאגף הבריטי‬
‫להפתעתם ושמחתם המרובה של MI6,‬ ‫סוכנות הביון הבריטית, כדי להישלח לבריטניה.‬
‫- לונדון, בריטניה הגדולה, 1982 -‬
‫בשנות ה-80 הייתי למרגרט תאצ'ר,‬ ‫מה שמכונה "מזכיר פרטי"…‬
‫- לורד צ'ארלס פאוול -‬
‫לענייני חוץ והגנה, יועץ לענייני חוץ והגנה.‬
‫היא ידעה, בהחלט יותר ממני,‬
‫שקיים מקור אחד.‬
‫אבל היא לא ידעה את שמו.‬ ‫לא היה לה צורך לדעת את שמו.‬
‫הסוכנויות שלנו סיפקו לגורדייבסקי מידע,‬
‫שאותו הוא העביר לברית המועצות‬
‫כדי לשכנע אותם‬ ‫שהוא מרגל פעיל ויעיל בלונדון.‬
‫באותה תקופה, מרגרט תאצ'ר‬ ‫הייתה אנטי-סובייטית באופן נחרץ.‬
‫מרגרט תאצ'ר כונתה אז "אשת הברזל".‬
‫הנשיא רייגן דיבר על "אימפריה מרושעת".‬
‫בדיונים שלכם על ההצעות להקפאת הגרעין,‬
‫אני מפציר מכם להיזהר‬ ‫מפיתויי הגאווה וקלות הראש…‬
‫להכריז שאתם חשובים יותר‬ ‫ולתייג את שני הצדדים כאשמים במידה שווה.‬
‫להתעלם מעובדות ההיסטוריה‬ ‫ומהדחפים התוקפניים של אימפריה מרושעת,‬
‫לכנות מרוץ לחימוש "אי הבנה ענקית"‬
‫וכך להוציא את עצמכם‬ ‫מהמאבק בין נכון ולא נכון, ובין טוב ורע.‬
‫הוא ראה את הרוסים בתור הרעים הגדולים‬ ‫ונשא נאומים מלאי תוכחה.‬
‫בהחלט בתחילת כהונתו כנשיא,‬
‫והסביר עד כמה רעים הרוסים.‬
‫- ד"ר מארק סטאוט‬ ‫היסטוריון -‬
‫ליאוניד ברז'נייב, מנהיג ברית המועצות,‬ ‫ויורי אנדרופוב, ראש הק.ג.ב‬
‫השתכנעו עם כניסתו של ממשל רייגן,‬
‫שיש סיכוי אמיתי ורציני שבעתיד הקרוב…‬
‫המערב יפתח במלחמה גרעינית.‬
‫הפוליטיקאים ביקשו להפגין‬ ‫את המודרניזציה של הכוחות שלהם,‬
‫בפריסה במדינות נאט"ו במערב אירופה‬
‫של יותר מ-500 טילי קרב גרעיניים חדשים.‬
‫מתוך דירת הק.ג.ב בלונדון‬
‫גורדייבסקי ראה מברקים,‬
‫מסרים ממרכז מוסקבה ליעדים ברחבי העולם…‬
‫שמתארים כיצד תרגיל של נאט"ו‬
‫הוא למעשה הסוואה‬
‫למה שהם האמינו שהוא גיוס‬ ‫לקראת מתקפה ראשונה על ברית המועצות.‬
‫זה היה תרגיל אייבל ארצ'ר‬ ‫של נאט"ו בנובמבר 1983.‬
‫לא נפסיק להיות דרוכים,‬
‫כי מכונת הלחימה של ברית ורשה‬
‫ממשיכה לגדול גם היום, ללא הפוגה.‬
‫"אייבל ארצ'ר" בעצמו, הגרסה מ-1983,‬ ‫היה תרגיל צבאי מקיף‬
‫שבו אנשים גילמו את ראשת הממשלה‬ ‫ועוד מנהיגים פוליטיים בכירים.‬
‫זה שוב העצים את הפרנויה של ברז'נייב.‬
‫למה שבתרגיל צבאי תהיה ראשת ממשלה,‬
‫שמדמה מלחמה גרעינית עם ברית המועצות?‬
‫כשהם חושבים שמלחמה עומדת לפרוץ,‬ ‫הם עלולים להקדים אותה‬
‫ולהיות אלו שמתחילים במלחמה,‬ ‫כשלמעשה איש לא רצה בכך.‬
‫כשהיקף הפחד הסובייטי התגלה,‬
‫החלטנו שלא כדאי לנו ללכת בדרך הזו.‬
‫כי זה באמת ישכנע…‬
‫את ברית המועצות שעלולים לתקוף אותם.‬
‫והועיל מאוד לדעת מגורדייבסקי‬
‫שהפחד הזה היה אמיתי.‬
‫אבל מה שגורדייבסקי עשה בצורה מצוינת,‬
‫זה לשכנע את המערב שהרטוריקה שלהם,‬
‫נאומי "האימפריה המרושעת" של רייגן,‬
‫לא הובנו נכון במזרח.‬
‫אז למעשה, חלק מהערך הגדול‬ ‫של המידע המודיעיני שלו נועד לשכנע,‬
‫את הבריטים ואת האמריקאים‬ ‫שעליהם למתן את השפה,‬
‫ולא להציג את הרוסים בתור נבלים מרושעים.‬
‫אז זה מידע מדהים,‬
‫וזה כנראה הדבר החשוב ביותר‬ ‫שגורדייבסקי מסוגל לספק למערב.‬
‫הוא היה אדם שבזכות התבונה והיכולות שלו,‬
‫היה מסוגל להעניק תמונה רחבה מאוד.‬
‫הוא היה בעל חשיבות מכרעת.‬
‫השם "אולג גורדייבסקי"‬ ‫לא יכול היה להיפלט מהפה של תאצ'ר,‬
‫כי היא לא ידעה את השם.‬
‫אבל היא הכירה את אולג גורדייבסקי.‬
‫היא ראתה אותו, ללא ספק, כגיבור.‬
‫אז כפי שאולג אמר…‬
‫"אני בונד. ג'יימס בונד."‬
‫גורדייבסקי היה מועמד‬ ‫לתפקיד המרגל הראשי בלונדון.‬
‫אפשר לדמיין שפתחו שמפניות ב-MI6 באותו שלב,‬
‫כי האיש שלהם היה מועמד‬ ‫לתפקיד ראש הק.ג.ב. בלונדון.‬
‫שיתוף מודיעין אנושי הוא אחד החלקים‬ ‫הרגישים ביותר במערכת יחסים חשאית.‬
‫לעתים קרובות,‬ ‫החומר המקורי עצמו עשוי להיות משותף.‬
‫החומר של גורדייבסקי‬ ‫שותף מעבר לאוקיינוס האטלנטי,‬
‫אבל זהותו לא שותפה.‬
‫בכל זאת, CIA, כלומר, זו סוכנות ביון…‬
‫הם רוצים לדעת מה קורה.‬ ‫לאחר זמן מה התחוור שיש לבריטים,‬
‫מקור סובייטי בכיר מאוד מסוג זה או אחר.‬
‫וראש אגף המבצעים,‬
‫האגף לניהול המבצעים‬ ‫שאחראי על ריגול כנגד ברית המועצות‬
‫ונגד השותפות שלה לברית ורשה…‬
‫הם מינו אדם שניסה להבין,‬
‫מיהו המקור הזה של הבריטים?‬
‫ואיש המפתח שעובד על הפרויקט הזה,‬
‫כדי להבין מיהו המקור הסובייטי,‬ ‫הוא אדם בשם אולדריץ' איימס.‬
‫מה שגורדייבסקי לא ידע,‬
‫זה שקצין CIA, ריק איימס,‬
‫נכנס למשכן של הק.ג.ב. בוושינגטון‬
‫והתחיל להציע מידע מודיעיני.‬
‫אולדריץ' איימס הוא קצין בדרג בינוני‬ ‫באגף המבצעים של ה-CIA.‬
‫תפקידו היה לפעול כנגד הסובייטים.‬
‫אבל למען האמת, הוא לא סוכן מצטיין‬ ‫והוא מתחיל לרגל למען הסובייטים.‬
‫לא מתוך אידאולוגיה.‬
‫הוא פשוט רצה כסף…‬
‫גם לעצמו, וחשוב מכך,‬ ‫כדי לשמר את סגנון החיים של אשתו,‬
‫שרגילה לרמת חיים גבוהה.‬
‫אז הוא התחיל לרגל למען ברית המועצות.‬
‫זה הפתיע אותם, באמת.‬
‫- אולדריץ' איימס‬ ‫סוכן CIA לשעבר -‬
‫שפשוט נותנים להם…‬
‫את המידע, ולעתים את הראיות…‬
‫שחצי תריסר או יותר סוכני ק.ג.ב ניסו להשיג‬ ‫מסוכנות הביון הבריטית או מ-CIA.‬
‫"מר איימס, להלן אישור העברת הכסף‬
‫"בסכום של 1,535,077.28 דולר‬ ‫אל החשבון הפרטי שלך.‬
‫"בהצלחה, וי.סי."‬
‫בפעם הראשונה שבה‬ ‫הוא העביר מידע לק.ג.ב. בוושינגטון,‬
‫הוא חשף את זהותם של עשרה או 11‬ ‫סוכנים סובייטים שעבדו עבור ה-CIA.‬
‫ידעתי שבסופו של דבר…‬
‫אולי לא באופן מיידי,‬ ‫אבל בסופו של דבר, הם יעמדו לדין.‬
‫ובוודאי שחלקם יוצאו להורג.‬
‫הוא גם מספר לק.ג.ב…‬
‫מה ידוע ל-CIA‬ ‫על המקור הסודי והרגיש של MI6.‬
‫האמריקנים ידעו חלק מהחומרים,‬ ‫אבל הם לא ידעו את זהותו של המקור.‬
‫על ידי חיבור החומרים שהועברו,‬
‫ובבדיקה של בעלי הגישה לחומרים‬
‫אולדריץ' איימס הצליח לזהות‬ ‫את גורדייבסקי בתור המקור.‬
‫במקרה של מר גורדייבסקי,‬ ‫סוכנות הביון הבריטית לא אמרה לנו‬
‫מי היה המקור שלה.‬
‫גילינו את זה. למעשה, אני גיליתי את זה.‬
‫הצלחתי לחבר כמה פריטים‬ ‫שאפשרו לנו לגלות את זהותו.‬
‫- ק.ג.ב.‬ ‫ברית המועצות -‬
‫לפני שלושה ימים,‬ ‫עובד של ה-CIA, אולדריץ' איימס,‬
‫ואשתו, נעצרו בעוון ריגול.‬
‫בני הזוג איימס גרמו לנזק רב‬ ‫בביטחון הלאומי שלנו.‬
‫אולדריץ' איימס הוא הבוגד המזיק ביותר‬ ‫בהיסטוריה של ה-CIA.‬
‫הוא חשף את שמו של גורדייבסקי,‬
‫הוא מסר לרוסים את זהותו,‬ ‫והשאר שייך להיסטוריה.‬
‫- לונדון, בריטניה הגדולה, 1985 -‬
‫בשנת 1985‬
‫אולג גורדייבסקי נקרא למוסקבה.‬
‫נאמר לו שהסיבה היא דיונים חשובים ותדרוכים‬
‫לפני שיקבל באופן רשמי‬ ‫את תפקיד ראש המבצעים של הק.ג.ב בבריטניה.‬
‫כשהמברק הגיע…‬
‫"בוא בעוד יומיים למוסקבה לשיחות חשובות"‬
‫הכרתי את הניסוח.‬
‫עשרות אנשים זומנו למוסקבה‬
‫לפגישות חשובות, ואז נורו.‬
‫הוא מתייעץ עם אנשי הקשר שלו ב-MI6‬ ‫וכולם מסכימים ש…‬
‫כלומר, שום דבר אינו בטוח, אבל אם הוא חוזר,‬
‫והכול בסדר, הוא יהיה המרגל הראשי.‬
‫תהיה לו גישה לכל המידע‬ ‫על מבצעי הק.ג.ב. בבריטניה הגדולה.‬
‫מצד שני, אם אלו למעשה חדשות רעות,‬
‫הוא יחזור וכנראה יוצא להורג.‬
‫בסופו של דבר,‬ ‫הם נותנים לגורדייבסקי להחליט.‬
‫זאת ההחלטה שלו, והוא מחליט להסתכן‬
‫והוא יחזור למוסקבה ויראה מה יקרה.‬
‫מבצע פימליקו שאורגן בקפידה,‬
‫עם אנשי הקשר הבריטים שלו‬ ‫לחלץ את גורדייבסקי מברית המועצות‬
‫אם הוא יסתבך שם.‬
‫מבצע פימליקו תוכנן כך.‬
‫מדי יום שלישי בשבע וחצי בערב‬
‫מישהו מתחנת MI6 במוסקבה‬
‫יסתכל על מקום מסוים…‬
‫על מאפייה בקוטוזובסקי פרוספקט.‬
‫ואם הוא יראה שם גבר‬ ‫במכנסיים ובכובע אפורים,‬
‫שמחזיק שקית פלסטיק‬ ‫של "סייפוויי", זה הסימן.‬
‫והוא אמור להגיב לסימן‬ ‫באכילת שוקולד "קיט קט" או "מארס".‬
‫חשבתי שאני צריך להיות אדם אמיץ. כך הרגשתי.‬
‫אבל אולג אמר לי…‬
‫"פשוט הרגשתי שמשהו לא בסדר."‬
‫אני זוכר את המשפט הזה בבירור.‬
‫הוא אמר…‬
‫"הרגשתי את כפות ידיי.‬
‫"הייתי מיוזע."‬
‫- מוסקבה, ברית המועצות -‬
‫לאחר שחזר למוסקבה, הוא הבחין…‬
‫די מהר, שמשהו לא בסדר.‬
‫ראשית, כשהוא הגיע לביקורת הדרכונים,‬
‫אדם ממשמר הגבולות של הק.ג.ב.‬ ‫הביט בדרכון שלו, שם לב לשמו,‬
‫ומרים למישהו טלפון‬ ‫כדי להודיע שגורדייבסקי הגיע.‬
‫בדרך כלל הוא היה נאסף‬
‫על ידי קולגה מהק.ג.ב.‬
‫אבל כשהוא מגיע, אף אחד לא אוסף אותו.‬
‫שוב, זה קצת מוזר.‬
‫כשהוא מגיע הביתה, הוא מגלה הוכחה חד משמעית‬
‫לכך שמשהו רע מתרחש.‬
‫בדלת הדירה שלו יש שלושה מנעולים,‬
‫אבל הוא ואשתו איבדו מזמן‬ ‫את המפתח לאחד המנעולים‬
‫והם לא משתמשים בו.‬
‫הוא שם לב שהמנעול הזה נעול.‬
‫יש לזה משמעות אחת.‬
‫מישהו היה בפנים.‬
‫הוא מיד חושב, כמובן, "זה הק.ג.ב.‬
‫"זו פעולה של הק.ג.ב."‬
‫היו מכשירי האזנה בדירה שלי.‬ ‫צותתו לטלפון שלי.‬
‫כנראה שהיו גם מצלמות בדירה שלי.‬
‫אז הם צפו בי והאזינו לי כל הזמן.‬
‫התירוץ שבו הם השתמשו כדי לקרוא לי‬
‫היה סדרה של פגישות חשובות‬ ‫עם אנשים חשובים.‬
‫זה מעולם לא יצא לפועל.‬
‫לא היו ישיבות, לא פגישות, לא דיונים.‬
‫זה…‬
‫העלה בי עוד חשד קטן.‬
‫לא קורה דבר ביום שלישי ולא ברביעי.‬
‫במשך כל השבוע הוא ממתין.‬
‫ולא קורה דבר.‬
‫הק.ג.ב לא ידעו בוודאות‬ ‫שגורדייבסקי היה סוכן בריטי.‬
‫אם הם היו יודעים…‬
‫הם היו עוצרים אותו בשדה התעופה.‬
‫הם היו מכניסים אותו לכלא.‬
‫הם היו עושים לו משפט מזויף.‬
‫ואז תהיה הליכה מהירה לחדר הוצאה להורג.‬
‫הוא יצטרך לכרוע ברך וירו באחורי ראשו.‬
‫זה פשוט מאוד.‬
‫אבל זה לא קרה, אז…‬
‫מבחינתי‬
‫זה אומר שהיו להם חשדות,‬ ‫אבל לא היו להם הוכחות.‬
‫והוא מחכה שמשהו רע יקרה.‬
‫משהו קורה סוף-סוף.‬
‫הוא קיבל הודעה מגרושקו,‬ ‫אחד הסגנים הבכירים,‬
‫של המפקד הראשי. הוא בכיר כלשהו בק.ג.ב.‬
‫הוא אמר, "בוא איתי.‬ ‫אנחנו צריכים לצאת מבניין המפקדה,‬
‫"ואנחנו צריכים לעשות ישיבה‬ ‫לגבי אסטרטגיות שחשבנו עליהן,‬
‫"לחדירה לדרג גבוה בממשלת בריטניה."‬
‫הם מצאו את הקוטג',‬ ‫קוטג' מיוחד של הק.ג.ב מחוץ למתחם…‬
‫של המנהל הראשי הראשון של סוכנות הביון.‬
‫בהתחלה, הייתה העמדת פנים שזה משהו…‬
‫רק דיון ניטרלי על עניין מקצועי.‬
‫אבל הם שמו סמים במשקאות שלי.‬
‫ואז, בסופו של דבר, הם חקרו.‬
‫האישיות שלי השתנתה.‬
‫באופן מיידי ומוחלט.‬
‫איבדתי שליטה על עצמי. הפסקתי לדבר.‬
‫החשיבה שלי הייתה מוזרה.‬
‫וזה נמשך משהו כמו…‬
‫לפחות חמש שעות.‬
‫ואז, במצב כזה, הם חקרו אותי.‬
‫הם ידעו משהו, אבל לא מספיק‬ ‫כדי להעמיד אותי לדין באופן מיידי.‬
‫הם היו נואשים להוכחות נוספות.‬
‫דאגתי מאוד. כעבור יומיים או שלושה,‬
‫כשהתחלתי להיזכר בתוכן של החקירה…‬
‫הבנתי שיש חשד כבד נגדי‬
‫והחיים שלי היו תחת…‬
‫הייתי בסכנה גדולה.‬
‫הייתי גמור.‬
‫כשהתחלתי לחשוב מה לעשות.‬ ‫האם לחכות לחקירה האמיתית,‬
‫אולי בעינויים…‬
‫או לנסות להימלט.‬
‫והחלטתי לנסות להימלט.‬
‫ידעתי שהסיכון גדול והסיכויים לא גבוהים.‬
‫והוא מבין שהתקווה היחידה שלו‬ ‫היא להפעיל את פימליקו,‬
‫להפעיל את תוכנית המילוט‬
‫ולהימלט מברית המועצות בעזרת חבריו הבריטים.‬
‫- קוטוזובסקי פרוספקט, ברית המועצות‬ ‫יום שלישי, שבע וחצי בערב -‬
‫- סייפוויי -‬
‫אולג ראה את האיש ההוא,‬
‫אבל תהה אם הוא ראה אותו.‬
‫קצין MI6…‬
‫הכניס את ידו לכיסו‬
‫הוציא שוקולד "מארס בר"‬
‫יש אומרים שזה "קיט קט"…‬
‫והתחיל לאכול אותו, אז אולג…‬
‫ידע שהבחינו בו.‬
‫וכך החל סיפור המילוט הגדול ביותר‬ ‫בתולדות סוכנות הביון הבריטית.‬
‫בשגרירות הבריטית יודעים כעת שגורדייבסקי‬
‫רוצה לעזוב את ברית המועצות,‬ ‫שהרוסים עלו עליו.‬
‫- שגרירות בריטניה -‬
‫אף אדם תחת מעקב של הק.ג.ב‬ ‫לא הצליח להימלט מברית המועצות, עד אז.‬
‫אז הוא ו-MI6 תמיד ידעו‬ ‫שאם יצטרכו להפעיל את תוכנית המילוט,‬
‫הסיכוי שלהם נמוך מאוד.‬
‫פימליקו היה מבצע בעל חשיבות כה גדולה,‬
‫עד שמרגרט תאצ'ר, ראשת הממשלה,‬ ‫הייתה צריכה לאשר אותו באופן אישי.‬
‫קיבלתי הודעה ממישהו,‬
‫שיש חשיבות מכרעת‬ ‫ליצירת קשר עם מרגרט תאצ'ר.‬
‫וכשאמרתי, "היא בסקוטלנד",‬ ‫הוא אמר, "אוי, אלוהים."‬
‫ואמרתי, "לטלפן אליה?"‬
‫הוא אמר, "לא, בלי טלפון. למען השם.‬
‫"תצטרך לנסוע לבלמורל‬
‫"ולדבר איתה באופן אישי.‬
‫"אל תספר לאף אחד על זה."‬
‫- טירת בלמורל, סקוטלנד -‬
‫הגעתי לשם.‬
‫העוזר של המלכה היה עסוק בשיחת טלפון,‬
‫עם אחד העוזרים של המלכה האם,‬ ‫והם שוחחו על נושא רציני מאוד.‬
‫האם המלכה יכולה לשאול‬ ‫את מצלמת הווידאו של המלכה האם.‬
‫בסופו של דבר נאלצתי לומר, "תראו,‬
‫"אפגש איתה אם תרצו ואם לא.‬
‫"אז אני הולך עכשיו ואמצא אותה."‬
‫הסברתי לה את המצב.‬
‫היא מיד נתנה את האישור.‬
‫וחזרתי ללונדון.‬
‫אני עדיין מחכה להחזר על ההוצאות שלי.‬
‫- מוסקבה, ברית המועצות, 1985 -‬
‫MI6 הסתירו את התוכנית‬
‫בתוך ספר סונטות של שייקספיר.‬
‫הם השתמשו בדיו נסתר.‬
‫כשמרטיבים אותו הוא נחשף והתוכנית מתגלה.‬
‫המיקום המדויק שאליו הוא צריך להגיע.‬
‫- מוסקבה -‬
‫- לנינגרד -‬
‫- ויבורג -‬
‫התחלתי לחשוב על המסלול.‬ ‫התחלתי לחשוב על הכרטיסים.‬
‫התחלתי לחשוב איך להיפטר מהמעקב של הק.ג.ב.‬
‫התחלתי לחשוב‬ ‫איך לשלוח לק.ג.ב אותות כוזבים.‬
‫כשהייתי בדרכי‬
‫לתחנת הרכבת כדי לקנות כרטיס מראש,‬ ‫כמה ימים מראש,‬
‫הייתי צריך לחמוק מהמעקב בדרך לשם.‬
‫זה היה מרגש.‬
‫כל מיני דברים עלולים להשתבש,‬ ‫אז הוא מאוד לחוץ.‬
‫ביומיים האחרונים הוא מבלה עם המשפחה,‬
‫הוא מבלה עם חברו הוותיק מיקאיל ליובימוב.‬
‫לפתע הוא התקשר אליי והגיע.‬
‫היה בקבוק וודקה ביד שלו, פתוח.‬
‫בקבוק גדול.‬
‫והוא שתה.‬
‫שתה בעצבנות.‬
‫"אז תראה", הוא אמר…‬
‫"קרה דבר נורא.‬
‫"קראו לי לשוב למוסקבה, אני כאן עכשיו.‬
‫"זה רע מאוד, הקריירה שלי נגמרה". משהו כזה.‬
‫ניסיתי להרגיע אותו.‬
‫הוא רעד.‬
‫הוא היה נסער מאוד. לא עלה בדעתי…‬
‫שהחבר שלי והקומרד שלחמתי לצדו‬
‫היה מגויס על ידי הבריטים.‬
‫לא היו לי ספק, אומר לך בכנות.‬
‫אם היה לי ספק, הייתי יורה בו.‬
‫ניסיתי להיפרד. אני מנשק את הילדות…‬
‫אני מנשק את האישה ואומר שלום.‬
‫אבל לא יכולתי לומר להם יותר מזה,‬
‫כי אשתי לא ידעה על הקשר שלי עם הבריטים.‬
‫לא רציתי…‬
‫שהיא תישא את נטל הידיעה‬
‫ואת האחריות על מה שעשיתי.‬
‫זו הסיבה.‬
‫אני אוהב את המשפחה שלי,‬ ‫את בנותיי ואת אשתי כל כך,‬
‫שזה היה הלם נורא עבורי.‬
‫אם הוא היה מספר לה,‬ ‫היא הייתה עלולה להיות מואשמת בבגידה.‬
‫אז הוא לא עשה זאת.‬
‫היא יוצאת לחופשה.‬
‫לא הייתה לה סיבה לחשוב שזה יותר מ…‬
‫פרידה קצרה זה מזה.‬
‫אז היא נתנה לו נשיקה קלה וקצרה על השפתיים.‬
‫ערב אחד, כשהגיע זמני ללכת…‬
‫יצאתי במהירות מהבניין.‬
‫הייתי תחת מעקב כבד, פיזית.‬
‫היו סוכנים מאחוריי.‬
‫שתי מכוניות, כל הזמן.‬
‫חציתי את הכביש, ממש רצתי לצדו השני,‬
‫ואז נעלמתי בפארק.‬
‫ובפארק…‬
‫כשהעצים הסתירו אותי מהמעקב, התחלתי לרוץ.‬
‫הם לא ראו שאני רץ.‬
‫אז נעלמתי להם.‬
‫הגעתי לתחנת רכבת.‬
‫עליתי לרכבת ו…‬
‫נשארתי ברכבת במשך כל הלילה.‬
‫בינתיים, שיירה של שני קציני MI6,‬ ‫נשותיהם ותינוק,‬
‫בשתי מכוניות שונות, בדרכם לפגוש אותו.‬
‫סיפור הכיסוי היה פשוט יחסית.‬
‫עליהם להכניס לראשם של הק.ג.ב…‬
‫סיבה שבגללה האישה‬
‫נוסעת עם בעלה מ-MI6,‬ ‫מדוע היא נמצאת שם עם התינוק.‬
‫היה מובן שאם היא תהיה שם,‬
‫התינוק יצטרף ולא יישאר מאחור.‬
‫בידיעה שהשגרירות הייתה תחת האזנה,‬
‫היא כל הזמן התלוננה על…‬
‫כאבי ראש וכדומה, אתה יודע.‬
‫אז הסיבה הספציפית שלה הייתה ללכת לרופא‬
‫שהיה למעשה מוכר לשגרירות בהלסינקי.‬
‫- תחנת לנינגרד, ברית המועצות -‬
‫מבצע מילוט הוא מלחיץ ביותר.‬
‫אני חושב שזה מה שקרה עם גורדייבסקי.‬
‫הוא יורד בתחנת הרכבת בלנינגרד‬ ‫ועולה לאוטובוס שנוסע לוויבורג,‬
‫שזו העיר האחרונה בברית המועצות‬ ‫לפני הגבול עם פינלנד.‬
‫הוא ירד כקילומטר לפני נקודת המפגש.‬
‫בדרך שלי ל…‬
‫לכיוון הגבול,‬
‫היה סיכוי גדול שיגלו או שיתפסו אותי.‬
‫הוא הולך את הקילומטר האחרון‬ ‫למקום שבו יאספו אותו.‬
‫הוא מסתתר וממתין.‬
‫היינו לחוצים.‬ ‫הם היו מעורבים בדבר מסוכן מאוד.‬
‫זה עלול להשתבש. אנשים עלולים להיהרג.‬
‫זה עלול לנתק את הקשר הדיפלומטי עם בריטניה,‬ ‫כל מיני דברים היו אפשריים.‬
‫כשחיכיתי שהמכונית הבריטית תאסוף אותי…‬
‫נאכלתי על ידי…‬
‫אלפי יתושים.‬
‫הייתי בתוך עשב גבוה מאוד,‬ ‫במזג אוויר לח וחם.‬
‫חיכיתי כמה שעות למכוניות.‬
‫נלחצתי יותר ויותר.‬
‫שתי דקות לאחר מכן המכוניות הגיעו‬ ‫והכניסו אותי לתא המטען.‬
‫הוא מצא בתא המטען את מה שציפה למצוא.‬
‫יריעה מתכתית שתכסה אותו.‬
‫ואז הוא מצא כדור הרגעה‬ ‫והוא בלע את כדור ההרגעה.‬
‫שמונים שניות והם הסתלקו משם.‬
‫אבל הרגע המסוכן היה סדרת מחסומי ביקורת.‬
‫במרחק, שוטרי משמר הגבולות‬ ‫הקיפו את המכונית.‬
‫הייתה להם את הניירת הדרושה,‬ ‫הם היו במכונית דיפלומטית.‬
‫נראה שהכול מתנהל לפי התוכנית,‬
‫ואז כלבי הגישוש רחרחו את המכונית.‬
‫בשלב הזה קרה משהו מדהים.‬
‫בהיסטוריה של הריגול, אין דבר שמשתווה לזה.‬
‫במחשבה על פתרון מהיר…‬
‫אשתו של אחד מקציני MI6‬ ‫הסיחה את דעתם של הכלבים,‬
‫או ניסתה להסיח את דעתם של הכלבים,‬ ‫בעזרת חטיפי תפוחי אדמה בטעם בצל וגבינה.‬
‫הם כיבו את המנוע‬
‫ושמעתי את הכלבים מרחרחים.‬
‫זה הצליח למשוך את אחד הכלבים,‬ ‫אבל הכלב השני לא מתעניין בחטיפים.‬
‫הוא ניגש לאחורי המכונית,‬ ‫אז היא הולכת על התוכנית החלופית.‬
‫ואז הנשים, נשים בריטיות חכמות…‬
‫הן התחילו להחליף חיתולים.‬
‫התינוק באמת זקוק להחלפת חיתול,‬
‫אז יש שם ניחוח חזק מאוד.‬
‫היא משליכה את זה והכלב נגעל,‬ ‫כפי שהיה קורה לך ולי,‬
‫הוא מתרחק משם ולא מביע עניין נוסף במכונית.‬
‫הם מגיעים למחסום האחרון.‬
‫הבחור לוקח את הדרכונים, מסתכל עליהם… בסדר.‬
‫לפני שהוא מחזיר אותם,‬ ‫הטלפון מצלצל בבקתת השמרים.‬
‫הוא מרים את הטלפון, הוא מדבר ומדבר.‬
‫בינתיים, כולם במכוניות חווים התקף לב.‬
‫מסתבר שזה כלום. הוא מחזיר את הדרכונים.‬
‫אז המכונית התחילה לנסוע.‬
‫הם מחליפים את המוזיקה בתוך המכונית,‬
‫שמים את המלחין הפיני, סיביליוס.‬
‫ומתחילים להשמיע את היצירה שלו "פינלנדיה".‬
‫כך הבחור שמסתתר בתא המטען יודע,‬
‫שהגענו בבטחה לפינלנד.‬
‫ואני מבין שכעת אני חופשי.‬
‫סיביליוס החל להתנגן.‬
‫זה היה נס.‬
‫לאחר שהגיעו לפינלנד‬
‫שתי מכוניות המתינו.‬
‫במכונית אחת היו שני בריטים מ-MI6.‬
‫במכונית השנייה היו שני אנשים‬ ‫מסוכנות הביון הדנית.‬
‫סוכני הביון הדני חיכו.‬
‫נתנו לו דרכון חדש‬
‫הכניסו אותו למכונית ואז…‬
‫המשיכו לתוך פינלנד.‬
‫משם הוא נלקח לנורווגיה.‬
‫מנורווגיה הוא טס ללונדון.‬
‫אין בי חרטות על מה שעשיתי בחיי.‬
‫על השינוי שעשיתי, על הבריחה שלי‬ ‫ועל המגורים בארץ אחרת. כלל לא.‬
‫עבור הק.ג.ב…‬
‫ההימלטות של גורדייבסקי הייתה השפלה אדירה.‬
‫"הימלטות פימליקו" האיומה הזו…‬
‫זו הייתה הרפתקה. זה היה מבצע מאוד…‬
‫הרפתקני.‬
‫אבל זה לא היה מקצועי.‬
‫אי אפשר למלט סוכנים בתא מטען של מכונית.‬
‫זו שטות עבור כל קצין ביון.‬
‫לא בגדתי במדינה.‬
‫לא בגדתי בתושבי ברית המועצות, העם הרוסי.‬
‫האנשים תחת מטריית ברית המועצות.‬
‫אני חושב שבגדתי במשטר.‬
‫ובשיטת הקומוניזם הסובייטי.‬
‫שהיה לא לגיטימי, פסול…‬
‫ובתקופות רבות בהיסטוריה הסובייטית,‬ ‫אפילו פלילי.‬
‫מבחינת הרוסים הוא היה בוגד, מן הסתם.‬
‫זה מובן.‬
‫עבורנו הוא היה גיבור.‬
‫ואני, ואנחנו…‬
‫רואים בגיוס של גורדייבסקי‬ ‫ובפרשת גורדייבסקי‬
‫כאחד הטובים ביותר, אולי הטוב ביותר…‬
‫במבצעי הביון המערביים במלחמה הקרה.‬
‫אני חושב שהוא מילא תפקיד מרכזי‬
‫בהבאת הקץ למלחמה הקרה‬
‫והחליף אותה ביחסים רגועים ומדודים יותר‬
‫בין המזרח והמערב.‬
‫לאחר שנמלט, הוא נפגש עם ראשת הממשלה‬
‫מרגרט תאצ'ר.‬
‫לאחר מכן הוא נפגש עם הנשיא רייגן בעצמו,‬
‫בזכות המידע המודיעיני החשוב שהוא סיפק.‬
‫המידע שלו הועבר היישר למקבלי ההחלטות‬ ‫בשלבים האחרונים של המלחמה הקרה.‬
‫כשפגשנו את אולג גורדייבסקי‬ ‫בפעם הראשונה ב-1986,‬
‫מה שהיה חשוב לו יותר מכול…‬
‫הייתה למעשה המשפחה שלו.‬
‫הדבר הראשון שעליו הוא חשב מדי בוקר,‬
‫זה איך להביא אליו את משפחתו.‬
‫סוף כל סוף הם ביחד.‬ ‫משפחת גורדייבסקי בגינה כפרית,‬
‫במקום סודי בדרום אנגליה,‬
‫סוף כל סוף חופשיים מאיום הק.ג.ב.‬
‫אולג גורדייבסקי ראה לאחרונה‬ ‫את אשתו ליילה ואת בנותיהם, אנה ומריה,‬
‫לפני שש שנים.‬
‫אני מאוד מאושר ושמח ו…‬
‫חש הקלה עצומה וסיפוק.‬
‫ו…‬
‫אבל לפעמים אני עדיין חושש שזה חלום.‬
‫אולי זה חלום נחמד.‬ ‫אולי אתעורר וזה לא יהיה נכון.‬
‫אני מקווה שזה נכון.‬ ‫-תתעורר.‬
‫זה לא חלום. אני כאן.‬
‫תודה.‬
‫אולג גורדייבסקי בן 83.‬
‫כלומר, כעת הוא לא פעיל במיוחד.‬
‫הוא עדיין גר באנגליה, תחת…‬
‫אבטחה כבדה.‬
‫הוא נידון למוות שלא בפניו‬
‫ועליו לחיות עם הידיעה הזו.‬
‫אבל יש פיצוי על זה.‬
‫כי יש לי הרגשה נהדרת‬ ‫של הנאה מחופש, מדמוקרטיה,‬
‫ומתרבות האיים הבריטיים.‬
‫אולי אין מספיק הרפתקאות,‬ ‫אבל הרבה דברים טובים אחרים.‬
‫זה מתאזן ולא כל כך נורא.‬
‫- סיפורי ריגול -‬
‫תרגום כתוביות: ליאת בר-און‬