ŘÍM, ITÁLIE 13. KVĚTNA 1981
Chtěl jsem se zapsat do historie a odejít.
Přemýšlel jsem, že bych zastřelil britskou královnu.
Byl tam Reagan, ale toho už ho postřelili.
Takže mi zbyl jen papež.
Nebojte se.
Otevřete svá srdce. Otevřete svá srdce Kristu.
Na Svatopetrském náměstí ve Vatikánu se pravidelně ukazuje
tisícům oddaných věřících.
Stejně jako na svých cestách, ani zde nerespektuje bezpečnostní opatření
a vrhá se do dosahu lidí, které miluje.
Mým záměrem bylo zabít papeže a spáchat sebevraždu.
Přesně takhle jsem si to naplánoval.
Celé si to pamatuju.
ÚSTŘEDNÍ ZPRAVODAJSKÁ SLUŽBA
TAJNÉ
ŠPIONÁŽNÍ OPERACE
PŘÍPRAVA VRAŽDY PAPEŽE
SVATOPETRSKÉ NÁMĚSTÍ, VATIKÁN, ŘÍM 13. KVĚTNA 1981, 16:30
Pamatuju si, jak to 13. května bylo.
Když jsem vstal,
vydal jsem se na Piazza Repubblica.
Byl pěkný letní den.
Stály tam desetitisíce lidí.
Byl jsem jako turista.
Šel jsem k obelisku,
kde ke mně přistoupil policista v civilu.
Několik minut se na mě díval.
Já se na něj taky podíval
a on nato odešel.
Najednou se ozval halas.
„Ať žije papež!“
Nějaká nevysvětlitelná síla mě táhla dopředu.
Všude kolem mě lidi halekali:
„Ať žije papež!“
Během prvního kola
jsem nemohl udělat nic, protože mi v cestě stála malá holčička.
Přece bych nezastřelil dítě.
A pak přijel podruhé.
A stalo se to, co už bylo napsáno.
Nejspíš bych střílel ještě dál,
ale stalo se něco neuvěřitelného. Pistole se zasekla.
Už po dvou ranách.
Pamatuju si, jak ten ruch vylekal holuby,
až vzlétli.
Bylo vidět, jak papeži docházejí síly.
Došlo nám, že je zraněný. Sesunul se ke straně.
Podpíral jsem ho a zeptal se, jestli má bolesti.
Odpověděl, že ano, a ukázal mi kde.
Střela mu prošla skrz tělo.
Dopadla na zem přede mě. Mezi mě a papeže v autě.
Když se mi zasekla pistole,
upustil jsem ji a někdo mě chytil.
Měl pořádnou sílu.
Zjistil jsem, že to byla jeptiška Lúcia.
Svět se v podstatě zastavil.
POLIKLINIKA GEMELLI
NEMOCNICE KRÁLOVNY MARKÉTY
Stav papeže Jana Pavla se každým dnem lepší,
ale stále nemá vyhráno.
Jan Pavel II. právě úspěšně dokončil
pooperační rekonvalescenci.
Funkce všech orgánů jsou v pořádku.
SOFIE, BULHARSKO SOUČASNOST
Jsem novinářka bulharského původu. Na tomto případu dělám už deset let.
Zajímal mě útok na Jana Pavla II.
krátce po pádu Berlínské zdi.
Nová demokraticky zvolená bulharská vláda rozhodla
na žádost Spojených států,
že obnoví vyšetřování
pokusu o atentát na Jana Pavla II.
Krátce po zatčení na Svatopetrském náměstí
stanul Ali Ağca před soudem. Proběhlo velmi rychlé vyšetřování.
Tvrdil, že jednal sám.
Proběhl urychlený proces
a Ali Ağca byl odsouzen na doživotí.
Mehmet Ali Ağca je shledán
vinným z trestné činnosti
a odsouzen na doživotí.
Útok na Jana Pavla II.
vyvolává spekulace o spiknutí
a také o špionáži,
což spoustu lidí fascinuje.
Ale tyto konspirační teorie vznikají jen proto,
že se do případu zapojilo
několik tajných služeb.
Tento případ skvěle vystihuje situaci v době studené války.
TEORIE SE ŠEDÝMI VLKY
Útočník samotář je ideální,
protože nemůže být spojován s organizací jako Šedí vlci,
která je fašistická, zločinecká a mafiánská.
Hnutí Šedí vlci bylo plné
nacionalistů, kteří chtěli obnovit
mezinárodní panturkistickou jednotu.
Hlavě této strany,
Alparslanu Türkeşovi, se také říkalo Başbuğ, neboli Vůdce.
Během druhé světové války spolupracoval s gestapem.
A to byl důvod, proč ideologie Šedých vlků
kombinovala turecký nacionalismus,
extrémně pravicové, fašistické a nacistické názory
s přesvědčením, že je třeba hájit čistotu turecké rasy
a zbavit se všech Kurdů,
Arménů nebo křesťanů, protože vyznávají jiné náboženství.
V Turecku hrozilo, že dojde ke komunistické revoluci.
Bylo třeba tomu zamezit.
Ať po dobrém, nebo po zlém. A to pomocí atentátů a vražd.
A na tyto zločiny byli využívání Šedí vlci.
V podstatě je zaměstnávala CIA,
aby bojovali proti komunismu.
Šedí vlci byli v Turecku využíváni
v rámci takzvané sítě „stay-behind“.
Organizace „stay-behind“ byla zřízena na konci druhé světové války
z iniciativy Spojených států a Pentagonu
pod záštitou NATO.
Šlo o vytvoření
celé sítě přísně tajných spících buněk
pravicových extremistických skupin
ve všech členských zemích NATO.
Rekrutovali a cvičili mladé lidi,
aby je mohli využít,
kdyby se Sovětský svaz pokusil znovu napadnout Evropu.
Tito mladí Turci si říkali „Šedí vlci“, dokud jim nezakázali tento název používat.
Mezi Türkeşem a mužem, který chtěl zabít papeže,
existuje spojitost, byť jen nepřímá.
MALATYA TURECKO
Vždycky jsem stál
na straně dělnické třídy,
protože jsem z rodiny rolníků a dělníků.
Ve čtvrti, kde si hrál a chodil do školy,
se v dětství seznámil s Oralem Çelikem,
s kterým se bude přátelit po celý život.
Společně také objevili ideologii Šedých vlků.
Ali Ağca se brzy proslavil atentátem provedeným na objednávku Šedých vlků.
Zavraždil šéfredaktora liberálních novin Milliyet, Abdiho Épekçiho.
A tím začala jeho kariéra teroristy.
Zavřeli mě do vojenské věznice Kartal,
z které se prakticky nedalo utéct
bez pomoci zevnitř.
Ale někdo mě odtud ze sympatií k Šedým vlkům dostal pryč.
Když jsem utekl, měl jsem u sebe zbraň.
Byl jsem odhodlaný.
Kdyby se něco semlelo, měl jsem 14 nábojů.
Zabil bych každého, kdo by mi stál v cestě, a pak i sebe.
Z vězení se dostal v převleku za strážného.
Jeho přátelé, Šedí vlci, a jejich sympatizanti
mu obstarali, co potřeboval.
Prošel skrz čtvery dveře a čtyři kontroly.
Jeho celoživotní přítel Oral Çelik na něj venku čekal v autě.
Nastoupil a odjel.
ISTANBUL, TURECKO LISTOPAD 1978
ČLEN ŠEDÝCH VLKŮ
To já jsem dostal Ağcu z vězení. A pak jsme utekli.
Tehdy jsme napsali výhružný dopis Janu Pavlovi II.
Deník Milliyet zveřejnil dopis Aliho Ağcy,
v kterém jasně říká:
„Utekl jsem z vězení, abych zabil vůdce křižáků,
papeže Jana Pavla II., který k nám přijede.
Zabiju ho, jakmile vstoupí na tureckou půdu.“
„Nesmí sem přijet, jinak ho zabiju.
Utekl jsem z vězení jen proto, abych ho zavraždil.“
Nápad s útokem na Jana Pavla II.
se samozřejmě zrodil z ideologie Šedých vlků.
Byli přesvědčeni, že křesťané by měli být zlikvidováni.
A protože byl vůdcem křesťanů,
nebylo překvapením,
že se rozhodli zaútočit právě na papeže Jana Pavla II.
TURECKO
Po útěku jsem odjel do Ankary
a pak jsem se přesunul do Erzurumu.
A nakonec do Íránu.
Íránské hory jsem přešel s pomocí místního pašeráka alkoholu.
Netrvalo dlouho a Ağca se vrátil do Turecka.
Tam se mu snažili obstarat nové pasy a novou identitu,
aby mohl vyrazit do Evropy.
Jeho cesta začala v Bulharsku.
TURECKO
BULHARSKO
Bulharsko bylo pouze tranzitní zemí
na cestě do Evropy.
Po určité době jsem si obstaral turecký pas,
který jsem použil v den, kdy jsem provedl atentát na papeže.
V té době byla Sofie rájem všech možných pašeráků.
Zbraní, drog, alkoholu, cigaret.
Ali Ağca zaklepal na dveře pokoje 911
v luxusním hotelu v Sofii.
Stýkal se v něm s mnoha dalšími Turky,
kteří se také víceméně na útoku podíleli.
Dali mu peníze.
Hotel Vitosha.
Tam jsem potkal Omara Mersana.
Je to prostředník, pašerák a můj přítel.
Všechno ostatní je fikce,
spíš takový román.
VÍDEŇ, RAKOUSKO
Několikrát se vydal do Německa a Rakouska.
Ve Vídni sídlilo mnoho členů Šedých vlků.
Komando si začalo obstarávat zbraně.
Je zcela zřejmé, že je agenti jisté tajné služby
nasměrovali na obchodníky se zbraněmi.
Tu zbraň jsme koupili ve Vídni.
Vlastně jsme koupili dvě.
Asi za 2 000 nebo 3 000 euro.
Až později se ukázalo,
že ten obchodník se zbraněmi byl nacista.
Koupili si čtyři zbraně.
A ne jen tak obyčejné, ale Browningy ráže 9 mm.
Jsou to extrémně silné zbraně, které dokáží člověka snadno zabít.
Ali Ağca si vzal dvě.
VÍDEŇ
ŘÍM
Tak jsme se vrátili do Říma.
A provedli atentát na papeže.
HYPOTÉZA S KGB
NOVINÁŘ
Sovětská tajná služba KGB
musela být do pokusu o atentát na papeže zcela jistě zapletená.
Panovala obava, že by Jan Pavel II.
mohl přispět k rozpadu Sovětského svazu.
Už několik let před jeho zvolením KGB předpovídala,
že se papežem stane Karol Wojtyla.
Máme papeže.
Kardinál Wojtyla.
Jan Pavel II. byl prvním zahraničním papežem
po dlouhé tradici italských papežů přetrvávající několik staletí.
A tento zahraniční papež pocházel z východní Evropy,
kde tehdy vládli komunisté.
Sovětský svaz si chtěl udržet v Polsku vliv,
aby je mohli ovládat.
Ale Jan Pavel II. dodal odvahu těm Polákům,
kteří zastávali vůči režimu revolucionářský postoj.
Vzbouřili se. Víme o obrovských demonstracích
organizovaných polským hnutím Solidarita.
Celonárodní stávka vedená Lechem Wałęsou
otřásla komunistickými základy Polska.
Wałesa a jeho stoupenci vybojovali revoluční ústupek.
Poprvé v marxistickém státě vláda schválila dělníkům právo
zakládat nezávislé odbory.
Okamžitě po zvolení Jana Pavla II. se KGB utíkala schovat.
Plánovali různá opatření
proti tomuto násilnému antikomunistovi,
tedy Janu Pavlovi II.
Chtěli se infiltrovat do Vatikánu.
Plánovali poslat spolupracovníky KGB
přímo do hlavních komnat Vatikánu.
Jako papež třímal v rukách obrovskou moc
a schopnost ovlivnit téměř celý svět.
Čímž se nevyhnutelně stal terčem zájmu
všech tajných služeb na světě.
Roky následující po atentátu
byly v oblasti mezinárodní politiky velmi napjaté.
Vatikán byl tehdy doupětem špionů.
Z celého světa.
Byli tam špioni KGB.
Také tam byla infiltrovaná polská a československá rozvědka
a německá Stasi.
A ještě agenti CIA.
Ale nejaktivnější tam tehdy byly tajné služby
z východní Evropy.
Jmenuju se Tomasz Turowski.
Jsem plukovník polské rozvědky
ve výslužbě.
Tehdy mi bylo 20
a studoval jsem.
Plukovník mě přijal a řekl:
„Jestli chceš pracovat pro polské zpravodajské služby,
podpořím tě.
Máš 24 hodin na to, aby ses rozhodnul.
A zapomeň, že tahle schůzka proběhla.“
Po 24 hodinách jsem souhlasil.
Byl jsem číslo 10682 a už jsem dokonce obdržel rozkazy.
„Rozhodli jsme, že vstoupíš do jezuitského řádu.
Staneš se jezuitou,
abys získal přístup k strategickým informacím ohledně NATO.“
Řekli mi: „Poslyš.
Duchovní otcové a zpovědníci ze všech zvláštních služeb,
kteří zodpovídají za bezpečnost základen NATO v Itálii,
jsou ve skutečnosti převážně jezuitští kněží.
A ty se mezi ně musíš dostat,
abys od nich získal informace,
ke kterým nebudeme mít jinak přístup.“
Je třeba zmínit, že znal Jana Pavla II. ještě před příjezdem do Říma z dob,
kdy byl arcibiskupem v Krakově.
Jeho rodina se s Janem Pavlem II. znala,
proto se mu podařilo infiltrovat se do Vatikánu a dělat tam zvěda.
A dokonce dostal od krakovského kardinála Karola Wojtyly doporučení.
Ale když byl v roce 1978 zvolen Jan Pavel II. papežem,
jeho mise se dramaticky změnila.
Od té doby mu chodily rozkazy,
aby jim dodával veškeré informace o Janu Pavlovi II.,
jehož fyzickou likvidaci tehdy KGB plánovala,
kdyby se jim býval pokoušel narušit plány.
Turowski měl za úkol zjistit, co Jan Pavel II. dělá,
jak se přesouvá, kam jezdí, jak uvažuje.
Ale Turowski tvrdil, že se ho snaží chránit
a zajistit posílení ochrany, aby zamezili případnému útoku.
Když se z Wojtyly stal papež, vedení mi okamžitě nařídilo,
že musím udělat vše pro zajištění papežovy bezpečnosti.
Před útokem
jsem si procházel zprávu vatikánské bezpečnostní služby.
Byly tam zcela neslýchané věci.
Během středečních audiencí
chodívali vedle papamobilu,
ale uvnitř nikdo z nich nebyl, což je zcela zásadní.
V případě krize je jejich povinností chránit papeže vlastním tělem,
aby se mu nic nestalo.
Papež se mě zeptal: „Tomaszi, vážně je tohle tvým posláním?“
Odpověděl jsem, že mým posláním je sloužit zemi
a postarat se, aby se Svatému otci nic nestalo.
Podle verze Tomasze Turowského sovětskému bloku velmi záleželo na tom,
aby nemohli být obvinění z případných útoků na papeže.
ZÁŘÍ 1981 VĚZENÍ ASCOLI PICENO, ITÁLIE
Dva měsíce po nastoupení do výkonu trestu
požádal Ali Ağca o možnost odhalení nových detailů.
Na tomto případu jsem pracoval spoustu let.
Navzdory všem zklamáním
mě nikdy neopustil entusiasmus.
Klidně bych v tom pokračoval dál.
Od samého začátku to na nás Ali Ağca hrál.
Téměř nepřetržitě.
Myslel si, že nás vodí za ručičku,
kam chce, a pak se na nás vykašlal.
V té době se poměrně brzy objevila bulharská stopa,
kterou zmínil ve výpovědích sám Ali Ağca.
BULHARSKÁ STOPA
Odpovězte na potvrzení…
Potvrzuji všechno, co jsem řekl.
Atentát na papeže si vyžádala
bulharská tajná služba
a my Turci jsme jednali na základě příkazu bulharské tajné služby.
Ali Ağca je muž
se zvířecími instinkty,
díky kterým umí vybruslit z každé situace
a dokáže vyjednávat
a říkat, co chtějí ostatní slyšet,
aby dosáhl svého.
Je velmi odhodlaný.
Přijela ho navštívit tajná služba,
ale také podnikatel doprovázený nějakým Američanem.
Sám Ağca tvrdí, že neví, o koho šlo.
Ale velmi jasně mu dali najevo, že mu dodají vše potřebné k tomu,
aby z atentátu mohl obvinit Bulhary.
Co se týče bulharské stopy,
víme, že to byl projekt CIA.
Myslím, že v tom byl zapletený i Pentagon a Bílý dům,
protože prezident Reagan požadoval po vedoucích CIA,
aby našli důkazy potvrzující, že atentát na papeže zosnoval Kreml.
Došlo k tomu na vrcholu studené války.
Ronald Reagan právě nastoupil do úřadu.
Byla to příležitost posílit konfrontaci
mezi dvěma bloky a doktrínou.
Když se provalilo napojení na Bulhary,
stala se doktrína největším problémem Spojených států.
A právě na základě toho vyhlásili říši zla válku.
Útok na Jana Pavla II. vlastně
poháněl doktrínu říše zla,
která ovlivňovala strategii a vztahy mezi oběma bloky
v průběhu 80. let.
Byl bych radši, kdyby mé dcery umřely teď,
dokud stále věří v Boha,
než aby vyrůstaly v komunismu
a jednou by zemřely, aniž by v něj věřily.
CIA měla nového ředitele, pravicového extremistu Williama Caseyho,
který poslal agenty prozkoumat,
jestli se Sověti podíleli na atentátu na papeže.
V tisku se objevily články Claire Sterling,
která v té době měla k šéfovi CIA Caseymu velmi blízko.
Její texty o terorismu ho fascinovaly,
tak se podepsala pod článek popisující KGB a bulharskou síť.
Faktem je, že bulharská tajná služba nemohla jednat sama.
Máme svědectví bývalého ředitele bulharské tajné služby.
Na tyto operace si KGB oblíbila bulharské tajné služby,
protože jsou loajální a je na ně spoleh.
A na všech úrovních zaměstnávají sovětské funkcionáře.
Vedení CIA se na operativní úrovni
snažilo zostudit Sověty tím, že je obvinili
ze zapojení do atentátu na papeže.
Ale pěkně se jim to vymstilo.
CIA to pustila do evropského tisku,
který Claire Sterling četla. Napsala o tom ve své knize a do novin.
A pak se to celé vrátilo do Ameriky. To je jedno z reálných rizik
angažování tajné služby v demokracii.
Tak by to nemělo fungovat.
O bulharské stopě se mluvilo, protože do toho byli zapletení Bulhaři,
kteří také skončili před soudem.
Jedním z nich byl Sergej Antonov.
Byl to bulharský manažer římské pobočky Baltic Air,
kterého zatkli a postavili před soud.
Jako první se ve speciální kleci v soudní síni objevil Sergej Antonov,
jeden ze tří obviněných Bulharů, který jako jediný skončil v cele.
Zbylí dva jsou doma.
Před soudem stanuli také dva turečtí spiklenci
Musa Celebi a Ömer Bagci.
Problém je, že soud může Bulhary obvinit
jen na základě výpovědi Aliho Ağcy.
A on už několikrát výpověď změnil.
Dnes začíná další zajímavé přelíčení
a nikdo neví, co řekne tentokrát.
V den útoku na papeže
se Antonov nacházel na Svatopetrském náměstí s Alim Ağcou.
- Proč tahle fotka? - Je to Antonov, nebo ne?
Možné to je.
Nemůžu to vyloučit.
Pravda je jen jedna.
Jsem nevinný.
Nemám nic společného
s žádným ze zločinů, z kterých mě tu obviňujete.
Nikdy jsem neviděl ani neznám člověka,
který mě z toho všeho viní.
Během vyšetřování se zjistilo,
že Antonov na těch fotkách nebyl.
Tvrdili, že je to agent tajné služby.
Ale pak někdo vysvětlil,
že to byl turista nebo poutník z Maďarska.
Bylo to naprosté fiasko.
Během přelíčení se celá teorie s bulharskou stopou úplně rozpadla.
Zajímavé je, že soud skončil
velmi podivným rozsudkem.
Antonov a druzí dva obžalovaní byli zproštěni viny kvůli nedostatku důkazů.
Hypotéza, že by za útokem na papeže stála bulharská tajná služba,
a tím pádem i sovětská KGB,
se v průběhu vyšetřování
ukázala jako zcela nepravděpodobná.
Po dvou a půl letech vyšetřování soudcům došlo,
že jim lhal minimálně ve 103 případech.
VATIKÁNSKÁ TEORIE
Z 10. května 1981 máme fotku zachycující
Aliho Ağcu na farnosti v Římě během mše svaté vedené Janem Pavlem II.
Tedy tři dny
před pokusem o vraždu Jana Pavla II.
Ali Ağca se na ní nachází jen pár kroků od papeže.
Museli jsme velmi pátrat,
abychom zjistili, jestli se Ağca účastnil nějakého z vatikánských obřadů.
Prošli jsme veškeré fotky pořízené policisty, abychom ověřili,
jestli na nich náhodou není.
A nakonec jsme něco našli.
Poznali jsme ho na fotce poblíž kostela sv. Tomáše Akvinského
na předměstí Říma, který papež navštívil.
Ptal jsem se papežova fotografa,
kdo ten snímek pořídil,
abych si to mohl ověřit. Chtěl jsem, aby mi řekl, kdo na té fotce je.
Bez zaváhání odpověděl, že Ali Ağca.
Ale co tam dělal? Kdo ho tam pustil?
To je zcela vyloučené, protože jsem vystoupil na nádraží Termini.
Přijel jsem v neděli asi okolo desáté
s kufrem v ruce.
Kolem poledne jsem dorazil do penzionu Isa,
takže bych na farnost sv. Tomáše nestihl dojet.
Na té fotce je jasně vidět, že to nejsem já.
Takzvaná vatikánská stopa naznačovala,
že by se vysoce postavení představitelé Vatikánu
chtěli Jana Pavla II. zbavit.
Věřím, že si papež ve Vatikánu nějaké nepřátele udělal,
protože se rozhodl podpořit Solidaritu a jejich tajnou odnož.
Proč se o té stopě vůbec mluvilo?
Možná proto, že se vědělo o kontrastech východní politiky
ohledně vztahu k Sovětskému svazu.
Měli spoustu nepřátel.
Jsem přesvědčená, že to souvisí
s pádem Vatikánské banky a zmizelými miliardami.
S Vatikánskou bankou je spojován velký finanční skandál.
Došlo nám, že ji používali k praní špinavých peněz a převodům.
Má se za to, že ji k praní peněz využívala i mafie.
Proto jsme se začali zajímat o to, kdo spravuje finance Vatikánu a jak.
Spoustě lidem se nelíbilo,
že se Jan Pavel II. rozhodl vyvolat problémy.
Musel to udělat kvůli skandálu s Vatikánskou bankou.
Prověřovalo to ministerstvo.
Přerostlo to v mezinárodní skandál a on s tím musel něco udělat.
Proto je možné, že snaha o zabití papeže
byla spojená s financováním Vatikánu.
Vatikán tvrdí, že se nikdy nepodíleli
na chodu banky Ambrosiano.
Pouze jí v dobré vůli vypláceli 170 milionů liber.
Jeden římský bankéř to dnes ráno popsal jako drahou nevinu.
Kdyby za tím byla mafie,
pak by z účtu Banco Ambrosiano během bankrotu
zmizela tak miliarda nebo miliarda a půl.
Věřím, že Jan Pavel II. nevěděl
o zapletení Banco Ambrosiano s mafií a o praní peněz,
které tehdy končily i v Polsku.
Za zavřenými dveřmi Vatikánské banky došlo k uzavření dohody.
Byla to džentlmenská dohoda, nic na papíře, žádné smlouvy,
jen převod peněz výměnou za jisté záruky.
Byl to daňový ráj.
Vatikán využívali k daňovým únikům, ale také k praní peněz.
Ať už mafie nebo někdo jiný.
Bylo to velmi praktické.
Zastávám teorii, že se nikdo nechtěl papeže zbavit,
ale jen ho vyděsit.
Ten atentát měl být posledním varováním,
protože kdyby chtěli zabít papeže,
stačilo by použít kulky s rtutí.
Pak by mu bylo osudným i drobné poranění.
S mrtvým se nedá vyjednávat,
ale s vyděšeným ano. A jak.
V kancelářích Vatikánu byly různě rozmístěny mikrofony.
Státním sekretářem byl kardinál Agostino Casaroli.
Zpráva italských tajných služeb potvrdila,
že mu v bytě našli štěnice.
Sledovali ho.
Nalezli u něj štěnice a mikrofony.
Odposlouchávali všechny místnosti.
A ještě závažnější je,
že odposlouchávali i Jana Pavla II.
Bylo jasné, že i v jeho bytě se nacházely mikrofony.
Jaké informace se jim díky těm štěnicím podařilo získat?
Nejspíš si jen doplnili znalosti o jeho každodenních zvycích
a možná i o jeho zdravotním stavu.
Mohl to být nějaký odpůrce papeže.
Určitě by se také chtěli zbavit
nejen papeže Ratzingera, ale i Františka.
Když jsme vyšetřovali možné interní napojení,
narazili jsme na pár překážek.
Částečně proto, že zodpovězení všech našich otázek
by mělo dopad na suverenitu Vatikánu.
Existují drobné náznaky,
že došlo k nějaké tiché dohodě.
Nešlo čistě o rozkaz, ale o dohodu,
že by se mohli papeže zbavit.
Ten můj útok nic takového nebyl.
K žádnému spiknutí nedošlo.
TEORIE TŘETÍ KULKY
Kolik výstřelů ten den padlo?
S odpovědí na otázku, kolikrát Ali Ağca vystřelil,
vyvstalo několik problémů.
Od začátku tvrdil, že vystřelil dvakrát.
A chystal se vystřelit třetí ránu, která měla být smrtelná,
ale zasekla se mu zbraň.
Byli tam ale i další svědci,
kteří slyšeli následné výstřely. Minimálně ještě jeden.
Během vyšetřování útoku na Jana Pavla II.
se soudci, kteří tomu věnovali velkou pozornost,
snažili zjistit, jestli nebyl na místě ještě jeden střelec.
A z toho důvodu potřebovali najít
třetí kulku, která byla údajně vypálena během útoku.
Našli ji ve dveřích papamobilu.
Na Svatopetrském náměstí byl muž,
který tam přišel fotit papeže.
Na jedné z jeho fotek se mu podařilo zachytit muže,
Orala Çelika, dalšího tureckého člena Šedých vlků,
jak z náměstí utíká pryč.
Vyfotil ho zezadu, jak drží zbraň.
Možná to byl on, kdo vystřelil třetí ránu,
vzhledem k tomu, že se Ağcovi zasekla zbraň.
Potřebujeme to vysvětlit.
Nechal jsem tu fotku zvětšit.
Říkáte, že je to Oral Çelik?
Ano, jistě.
Poznáváte tu osobu na fotografii?
Ano, je to Oral Çelik. Říkám to už tři roky.
Už tři roky tvrdíte, že se jedná o Orala Çelika.
Není to někdo jiný?
V době, kde se Ağca rozhodl s vyšetřovateli spolupracovat,
odpovídal velmi přesně.
Prohlásil,
že na náměstí dorazili dva střelci,
kteří měli v plánu zaútočit.
A to on a Oral Çelik.
Jakmile papež vyjel na náměstí pozdravit věřící,
on a Oral Çelik
se rozdělili. Každý si stoupnul na jednu stranu uličky.
A pozorovali.
Na té fotce je vidět muž,
který vypadá, jako by utíkal se zbraní v ruce.
Ve skutečnosti je to ale italský policista v civilu.
Tohle je poprvé, kdy jsem to prozradil.
Doteď jsem k tomu neměl příležitost.
Je to policista v civilu,
který tehdy z Vatikánu utekl.
Kdo ví, z jakého důvodu a jestli byl ve službě.
ZDROJ: ZÁBĚRY SKRYTÉ KAMERY
Dobře mě poslouchej.
Zapomeň na všechno, co jsi slyšela o té bulharské spojce.
Když papež vyrazil mezi lidi,
zaútočili na něj střelci dvěma zbraněmi.
S Ağcou tam byli další dva muži.
Bylo nutné poslat tu střelu na analýzu.
Byl to důkaz, že došlo k dalšímu výstřelu.
A že mohla pocházet z dalšího Browningu.
Pak by bylo možné doplnit mezery
a dokázat, že měl útočník komplice a celé to bylo spiknutí.
A pak by jen zbývalo vyřešit, kdo za ním stojí.
Toto je poloautomatická pistole s nábojnicí, která byla nalezena
na místě činu a projektil.
Tyto dvě složky tvoří ostrý náboj.
Dokázali jsme, že k útoku na papeže
byla použita podobná zbraň a náboj.
Jedno je ale zvláštní.
Tento projektil má plášť.
Není čistě olověný.
Tento projektil oběť nezabije, pouze ji zraní.
Útočník s tou pistolí neplánoval papeže zabít,
spíš ho chtěl jen zranit.
Když jsme usoudili, že je teorie o třech výstřelech věrohodná,
začal jsem se svými kolegy hledat třetí kulku.
A víte, kde jsme ji našli?
V koruně Panny Marie Fátimské.
Tento víkend dorazí papež František do portugalské Fátimy
na oslavu stého výročí záhadného zjevení,
kterého byly svědky tři děti.
Zjevení dětem v roce 1917 vyprávělo o dvou světových válkách,
pádu komunistického Ruska a třetího tajemství,
které bylo rozluštěno teprve nedávno. Byl jím pokus o atentát na Jana Pavla II.
PROROCTVÍ
Ali Ağca je dle mého názoru mimořádně chytrý člověk.
Není to žádný hlupák.
Věřím, že začal měnit své výpovědi
a vymýšlet si jednotlivé verze, aby si zachránil život.
Od té chvíle začal měnit verze
a začal si vymýšlet, co se vlastně stalo.
Všechno to spojoval s třetí fátimskou záhadou
a prohlašoval se za Ježíše Krista na Zemi.
Oživím muže, kteří byli vědecky prohlášeni za mrtvé.
Pokud Vatikán řekne pravdu,
že jsem Ježíš Kristus.
Oživím ho. Řekněte to Ronaldu Reaganovi.
COVA DA IRIA FÁTIMA, PORTUGALSKO
Kulku, která zasáhla Jana Pavla II. do břicha
a později byla nalezena v papamobilu,
se papež rozhodl vložit do koruny
sochy Panny Marie Fátimské, protože sám vždy tvrdil,
že ho zázračně zachránila.
Proto nikdy nebyla povolena balistická analýza té kulky,
přestože bychom se díky ní mohli dobrat pravdě.
Kdybychom tu kulku získali, mohli bychom ji podrobit analýze
a dokázat, že nepocházela z Browningu Aliho Ağcy.
Věděli jsme, že z jeho Browningu vyšly dvě střely.
Kéž bych ji mohl poslat na analýzu.
Ale Jan Pavel II.
se tak symbolicky snažil organizátorům atentátů sdělit,
že o tom ví, odpouští jim a navždy tuto záležitost uzavírá.
A už o tom nebudou mluvit.
Žádná třetí kulka není.
Prostě neexistuje.
Měli byste si prohlédnout fotky,
které mají v rukách římští policejní vyšetřovatelé.
Myslím, že Ali Ağca ve skutečnosti netuší,
kdo si ten pokus o vraždu Jana Pavla II. objednal.
Nejspíš obdržel rozkazy
a dostal za to zaplaceno jako každý jiný nájemný vrah.
Ještě nikdy nebylo napsáno
tolik článků a tolik různých verzí
jako o útoku na Jana Pavla II.
Třeba se pravdy dobereme za 50 let.
Třeba za 100 let zjistíme,
že kardinál nebo nějaký jiný prelát byl členem tajné služby
a měl za úkol se zbavit papeže.
27. PROSINCE 1983
Bylo to něco neuvěřitelného.
Ten člověk kvůli mně trpěl,
ale přišel mě navštívit.
Celá historie lidstva je protkaná pomstou.
Ale on za mnou přišel.
Což jsem samozřejmě
vůbec nečekal.
Ředitel věznice mi oznámil, že mě chce papež navštívit.
Odpověděl jsem, že budu rád.
Tak tam za mnou přišel.
Jako by šel navštívit přítele nebo souseda.
Řekl: „Dobré ráno, Ali.“
Přirozeně…
jsem ho přivítal jako přítele. Jako bratra.
A pak…
jsem se zeptal, jestli mi odpustil.
Odpověděl, že ano. Že to řekl do vatikánského rádia.
Pak jsem se zeptal, jestli se za mě modlí.
Odpověděl, že ano. Každý den.
Nemohl jsem tomu uvěřit.
Papež se za mě každý den modlí?
Spadla mi veškerá tíha z ramen.
Byl jsem šťastný. Přineslo mi to neskutečný klid.
Byl to pro mě historický okamžik,
na který nikdy v životě nezapomenu.
To jeho odpuštění bylo jako zázrak.
Dle mého názoru tu záhadu nikdy nerozluštíme.
Nikdy totiž nenajdeme nezvratný důkaz,
abychom zjistili, kdo útok na papeže zorganizoval.
Nepodařilo se nám dosáhnout verdiktu.
Pořád nemůžeme říct, jak to bylo.
Já věřím, že pravda jednou vyjde najevo.
Ale takové věci trvají dlouho.
Ağca si za atentát odseděl 19 let v italském vězení.
V roce 2000 byl propuštěn a následně strávil dalších deset let
v tureckém vězení za vraždu šéfredaktora novin.
Po více než 30 letech
ho odpuštění přivedlo zpět do Vatikánu,
kde chce vzdát papežovi úctu u jeho hrobky.
Přijel jsem, protože 27. prosince
je výročí mého setkání s papežem v roce 1983.
Jsem rád, že můžu být na Svatopetrském náměstí,
které je domovem křesťanství. Právě zde došlo k zázraku.
Jel jsem ho navštívit.
A když jsem stál u papežovy hrobky, řekl jsem:
„Bratře Karole Wojtylo,
přišel jsem uctít tvou památku.
Proto jsem tady.“
Vyzařovala z něj až nadpřirozená energie.
Řekl mi: „Musel jsi to udělat.“
A tím myslel, že to byl osud.
ŠPIONÁŽNÍ OPERACE
Překlad titulků: Michael Novotný