RIM, ITALIJA, 13. SVIBNJA
Htio sam ostaviti trag u povijesti i otići.
Htio sam ubiti englesku kraljicu.
U Reagana su već pucali.
Ostao mi je samo Papa.
Ne bojte se.
Otvorite srce Kristu.
Trg sv. Petra u Vatikanu, gdje se redovito pojavljuje
pred tisućama vjernika.
Ovdje i na putovanjima u inozemstvo uvijek prezire mjere opreza
i nezaštićen prolazi vrlo blizu ljudi koje voli.
Cilj mi je bio da ubijem Papu i počinim samoubojstvo.
To je bio moj plan.
Svega se sjećam.
CIA
POVJERLJIVO
VRHUNSKI ŠPIJUNI
ZAVJERA ZA UBOJSTVO PAPE
TRG SV. PETRA, VATIKAN, RIM 13. SVIBNJA 1981, 16.30
Sjećam se 13. svibnja.
Probudio sam se
i otišao na Piazza Repubblica.
Bio je ljetni dan.
Deseci tisuća ljudi.
Bio sam poput turista.
Došao sam do obeliska
i prišao mi je policajac u civilu.
Gledao me nekoliko minuta.
Ja sam gledao njega,
a onda je otišao.
Ljudi su počeli uzvikivati:
„Živio Papa!”
Neka neobjašnjiva sila natjerala me da se približim.
Mnogo je ljudi ondje vikalo:
„Živio Papa!”
Kad je Papa prvi put prošao onuda,
ništa nisam mogao učiniti jer mi je jedno dijete bilo na putu.
Bilo bi grozno da sam pucao u nju.
Tad je drugi put prošao tuda i dogodilo se ono o čemu su svi pisali.
Vjerojatno bih ispalio još hitaca,
ali nevjerojatno je što se pištolj zaglavio.
Poslije dva hica.
Sjećam se kako su golubovi
uznemireno poletjeli
i vidjelo se da Papa gubi snagu.
Shvatili smo da je ranjen. Pao je.
Uhvatio sam ga i pitao boli li ga.
Rekao je da ga boli i pokazao mi mjesto.
Metak je prošao kroz njega i izašao.
Pao je na tlo preda mnom, između mene i njegova auta.
Kad se pištolj zaglavio,
ispustio sam ga i netko me uhvatio.
Snažna ruka.
Bila je to časna sestra Lúcia.
Svijet se prestao okretati.
POLIKLINIKA AGOSTINO GEMELLI
BOLNICA KRALJICE MARGARETE
Papa Ivan Pavao oporavlja se,
ali još je u opasnosti.
Postoperativni oporavak
Ivana Pavla II dobro je završio.
Svi organi rade normalno.
SOFIJA, BUGARSKA, DANAS
Novinarska sam bugarskog porijekla.
Deset sam godina radila na tome.
Zanimao me taj napad na Ivana Pavla II
odmah po padu Berlinskog zida.
Novoizabrana demokratska vlada u Bugarskoj odlučila je,
na zahtjev SAD-a,
pokrenuti novu istragu pokušaja atentata na Ivana Pavla II.
Vrlo brzo poslije uhićenja na Trgu sv. Petra
Ali Ağca je završio na sudu i obavili su vrlo brzu istragu.
Rekao je da je to učinio sam.
Organizirali su brzo suđenje
i osudili ga na doživotni zatvor.
Mehmet Ali Ağca
kriv je za navedene zločine
i osuđen na doživotni zatvor.
U napadu na Ivana Pavla II
sve je nekako smrdjelo na urotu,
na špijunažu,
što je mnoge fasciniralo.
Mnogo je tih teorija urote
jer je mnogo tajnih služba
radilo na tom slučaju,
koji je vrlo simboličan za to hladnoratovsko razdoblje.
TEORIJA SIVIH VUKOVA
Vuk samotnjak idealan je
jer ga ne možete povezati sa skupinom kakva je Sivi vukovi,
koja je fašistička, kriminalna i povezana s mafijom.
Sivi vukovi bili su,
recimo, nacionalisti i htjeli su ponovno uspostaviti
međunarodno pantursko jedinstvo.
Vođa te stranke,
Alparslan Türkeş, kojeg zovu i Başbuğ, Führer,
surađivao je s Gestapom za vrijeme Drugog svjetskog rata.
Stoga su Sivi vukovi bili
alkemijski spoj turskog nacionalizma,
desničarskog ekstremizma, fašističkih i nacističkih ideja,
spojenih s idejom da je nužno obraniti čistu tursku rasu
i riješiti se svih Kurda,
Armenaca i kršćana, budući da oni imaju drukčiju religiju.
U Turskoj se javila mogućnost komunističke revolucije.
Htjeli su to zaustaviti,
dobrim ili lošim sredstvima, atentatima, ubojstvima.
Zato su Sive vukove iskorištavali za ta zlodjela.
Zapravo im je pomagala CIA
u borbi protiv komunizma.
Sive vukove iskoristili su
i uspostavili njihovu mrežu u Turskoj.
Te domaće mreže uspostavili su na kraju Drugog svjetskog rata,
potaknuti SAD-om i Pentagonom,
pod nadležnosti NATO-a.
Cilj im je bio stvaranje
cijele mreže vrlo tajnih ćelija
nasilnih desničarskih ekstremista
u zemljama članicama NATO-a,
koje su regrutirale i obučavale mlade ljude
koje bi mogli upotrijebiti
za slučaj da Sovjetski Savez opet pokuša invaziju na Europu.
Ti mladi Turci su se, do zabrane tog imena, zvali Sivi vukovi.
Postoji veza, iako neizravna,
između Türkeşa i čovjeka koji je pokušao ubiti Papu.
MALATYA, TURSKA
Oduvijek sam bio, da tako kažem,
na strani radničke klase
jer dolazim iz obitelji seljaka i radnika.
U susjedstvu u kojem se igrao i išao u školu
kao mali je upoznao Orala Çelika,
s kojim je cijeli život ostao prijatelj.
Zajedno su otkrili ideologiju Sivih vukova.
Ali Ağca ubrzo se proslavio kad je izvršio ubojstvo
koje su naručili Sivi vukovi, a žrtva je bio urednik
liberalnih novina Milliyet, Abdi İpekçi.
Poslije toga je počela njegova prava teroristička karijera.
Završio sam u vojnom zatvoru u Kartalu.
Odande je bilo doslovno nemoguće pobjeći
bez pomoći izvana.
Netko je to učinio iz ljubavi prema Sivim vukovima.
Imao sam pištolj kad sam pobjegao.
Bio sam odlučan.
Za slučaj da se nešto dogodi imao sam 14 metaka.
Ubio bih svakog na svom putu, a onda i sebe.
Išetao se iz zatvora prerušen u čuvara.
Njegovi prijatelji iz Sivih vukova i oni koji su im pomagali
dali su mu sve što je trebao.
Prošao je kroz četiri kontrolne točke.
Njegov prijatelj Oral Çelik vani ga je čekao u autu.
Ušao je i odvezli su se.
ISTANBUL, TURSKA STUDENI 1978. GODINE
PRIPADNIH SIVIH VUKOVA
Ja sam izvukao Ağcu iz zatvora, a onda smo pobjegli.
Tad smo napisali prijeteće pismo Ivanu Pavlu II.
Novine Milliyet objavile su to pismo Alija Ağce
u kojem je pisalo:
„Pobjegao sam iz zatvora da bih ubio vođu križara
Ivana Pavla II koji dolazi u Tursku,
koji će hodati turskim tlom.”
„Papa ne smije doći, inače ću ga ubiti.
Pobjegao sam samo zato da bih pokušao ubiti Papu.”
Ideju napada na Ivana Pavla II
povezali su, naravno, s ideologijom Sivih vukova.
Oni su čvrsto vjerovali da kršćane treba eliminirati.
Budući da je papa vođa kršćana,
nimalo ne iznenađuje
što su odlučili napasti Ivana Pavla II.
TURSKA
Poslije bijega otišao sam u Ankaru,
a onda u Erzurum
te na kraju u Iran.
U Iran sam ušao preko planina s krijumčarom alkohola.
Ağca se vrlo brzo vratio u Tursku.
Ondje su mu izradili novu putovnicu, stvorili mu novi identitet
i organizirali putovanje, ovaj put u Europu.
Ağca je prvo prošao kroz Bugarsku.
TURSKA
BUGARSKA
Bugarska je tranzitno odredište
na putu u Europu.
Poslije nekog vremena
dobio sam tursku putovnicu
kojom sam se poslužio taj dan pokušaja atentata.
U to vrijeme Sofija je bila stjecište različitih krijumčara
oružja, droge, alkohola i cigareta.
Ali Ağca pokucao je na vrata sobe 911
luksuznog hotela u Sofiji.
U tom se hotelu družio s mnogim drugim Turcima,
koji su, manje-više,
bili upleteni u taj pokušaj ubojstva Ivana Pavla II.
Dali su mu novac.
Aha, hotel Vitosha!
Ondje sam upoznao Omara Mersana.
On je organizator, krijumčar, moj prijatelj.
Sve drugo je fikcija,
roman, recimo.
BEČ, AUSTRIJA
Nekoliko je puta otišao u Njemačku. A onda i u Austriju.
Mnogo je pripadnika Sivih vukova imalo bazu u Beču.
Komandosi su počeli tražiti oružje.
Bilo je očito da su na temelju informacija raznih tajnih služba
tražili krijumčara oružja.
Pištolj smo kupili u Beču.
Kupili smo dva pištolja,
za 2000 ili 3000 eura, ne sjećam se.
Ispalo je da je taj tip nacist.
Oružje nam je prodao nacist.
To je vjerojatno bila slučajnost.
Kupili su četiri pištolja.
I to ne bilo kakva. 9-milimetarske Browninge.
To je vrlo moćno oružje koje sigurno ubija.
Ali Ağca uzima dva.
BEČ
RIM
Vratili smo se u Rim.
Izvršili smo napad na Papu.
HIPOTEZA KGB-a
NOVINAR
Tajna služba Sovjetskog Saveza,
KGB, sigurno je bio upleten u pokušaj atentata na Papu.
Postojala je bojazan da bi Ivan Pavao II
mogao pridonijeti raspadu sovjetskog carstva, Sovjetskog Saveza.
Nekoliko godina prije dolaska Ivana Pavla II KGB je predvidio
da će Karol Wojtyła postati papa.
Imamo papu!
Kardinal Wojtyła.
Ivan Pavao II bio je prvi strani papa
poslije niza talijanskih papa koji je trajao mnogo stotina godina.
A taj strani papa došao je iz Istočne Europe,
koja je tad bila pod komunističkim režimom.
Sovjetski Savez htio je da Poljska ostane pod njihovim utjecajem,
da imaju kontrolu.
Ali Ivan Pavao II dodatno je ohrabrio Poljake
koji su prema tom režimu bili revolucionarno nastrojeni.
Pobunili su se i znamo za masovne prosvjede
koje je organizirao poljski sindikat Solidarnost.
Nacionalni štrajk, koji je vodio Lech Wałęsa,
uzdrmao je komunističke temelje Poljske.
Wałęsa i njegovi sljedbenici dobili su revolucionarni ustupak.
Prvi put u marksističkoj državi vlada je radnicima dopustila
da se organiziraju u nezavisne sindikate.
KGB je pobjegao u zaklon čim su izabrali Ivana Pavla II.
Postoje planovi i govori se o mjerama
za borbu protiv tog žestokog antikomuniste
Ivana Pavla II.
Postojali su planovi za infiltraciju Vatikana.
Htjeli su na ključna mjesta u Vatikanu
ubaciti ljude koji rade za KGB.
Naravno, budući da papa ima veliku moć
i golem utjecaj u gotovo cijelom svijetu,
to automatski znači da je meta zanimanja
svih tajnih služba na svijetu.
Te godine poslije napada
bile su teške na međunarodnoj političkoj sceni.
Vatikan je u to doba bio prepun špijuna.
Špijuna iz cijelog svijeta.
Bilo je špijuna KGB-a.
Bilo je ljudi iz poljske i čehoslovačke obavještajne službe,
njemačkog Stasija.
Bilo je ljudi iz CIA-e.
U Vatikanu su najaktivnije tajne službe
bile one iz Istočne Europe.
Zovem se Tomasz Turowski.
Umirovljeni sam pukovnik
poljske tajne službe.
Imao sam 20 godina.
Bio sam student.
Pukovnik me primio i rekao:
„Ako želiš raditi za poljsku obavještajnu službu,
imaš moju potporu.
Imaš 24 sata da se odlučiš.
I zaboravi ovaj sastanak.”
Poslije 24 sata rekao sam da pristajem.
Bio sam broj 10682 i već sam dobio zapovijed.
„Odlučili smo da ćeš se pridružiti
isusovačkom redu.
Živjet ćeš kao isusovac
kako bi doznao strateške informacije o NATO-u.”
Rekli su: „Slušaj,
duhovni vođe i ispovjednici iz svih posebnih postrojba
koje su odgovorne za sigurnost baza NATO-a u Italiji
uglavnom su isusovci.
Moraš se ubaciti u to.
Tako ćeš doći do informacija
do kojih ne bismo mogli doći drukčije.”
Mora se reći da je on poznavao Ivana Pavla II i prije dolaska u Rim,
kad je bio nadbiskup u Krakovu.
Tako da su postojale obiteljske veze
između njega i Ivana Pavla II.
Zato je on, kao krtica, uspio doći u Vatikan
na preporuku Karola Wojtyłe, kardinala Krakova.
No kad je Ivan Pavao II 1978. godine postao papa,
njegov se zadatak posve promijenio.
Jer od tog je trenutka
morao doznati sve što je mogao o Ivanu Pavlu II,
čiju je eliminaciju, kao što znamo, KGB planirao
za slučaj da im se umiješa u planove.
Turowski je trebao shvatiti što Ivan Pavao II radi,
kamo ide, kako razmišlja.
Ali Turowski je rekao da je ondje kako bi ga zaštitio
i pojačao osiguranje kako bi spriječio napad na njega.
Kad je Wojtyła postao papa, moji su mi zapovjednici odmah rekli:
„Moraš učiniti sve da osiguraš sigurnost pape.”
Prije tog pokušaja atentata
gledao sam izvještaj Vatikanske nadzorne službe.
Bilo je novih detalja.
Za vrijeme audijencije srijedom
hodali su oko njegovog vozila, papamobila,
ali nitko od njih nije bio u papamobilu, što je bilo ključno.
Njihova je dužnost bila da u slučaju krize vlastitim tijelima prekriju
čovjeka kojeg štite.
Papa me pitao: „Tomasze, koji je tvoj pravi zadatak?”
Odgovorio sam mu da mi je zadatak da služim svojoj zemlji
i pazim na sigurnost Svetog Oca.
Tomasz Turowski rekao je da je sovjetskom bloku bilo važno da,
ako bi se što dogodilo Papi,
nitko ne posumnja na njih.
RUJAN 1981. ZATVOR ASCOLI PICENO, ITALIJA
Dva mjeseca od početka odsluženja kazne
Ali Ağca izjavljuje da još nešto želi reći.
Mnogo sam godina radio na tom slučaju.
Unatoč svim razočaranjima
nisam izgubio zanimanje.
I danas bih nastavio.
Ali Ağca od samog je početka glumio,
gotovo stalno.
Mislio je da nas vodi za ruku,
odveo nas do određenog mjesta i ostavio.
Tad se pojavio taj bugarski trag,
koji je potekao iz izjava samog Alija Ağce.
BUGARSKA VEZA
Odgovorite.
Potvrđujem sve što sam rekao.
Atentat na Papu htjela je
bugarska tajna služba, a mi Turci
to smo učinili na poticaj bugarske tajne službe.
Ali Ağca
ima životinjski instinkt
za izvlačenje iz raznih situacija
i dovijanje kako bi mogao pregovarati
i reći ono što ljudi žele čuti
kako bi dobio ono što on želi.
Vrlo je odlučan.
Alija Ağcu posjetila je tajna služba,
ali i neki poslovni čovjek u pratnji jednog Amerikanca.
Ağca kaže da ne zna tko je to bio.
Ali oni su mu jasno dali do znanja da će mu dati sve što treba
kako bi krivnju svalio na Bugare.
Što se bugarskog traga tiče,
znamo da je to bio projekt u koji je bila umiješana CIA.
Mislim da su bili upleteni i Pentagon i Bijela kuća
jer je predsjednik Reagan navodno šefovima CIA-e naložio
da nađu dokaze da je Kremlj zapovijedio napad na Papu.
Bili smo na vrhuncu hladnog rata.
Ronald Reagan upravo je postao predsjednik.
Bila je to prilika da učvrste sukob između dva bloka
i doktrinu koja,
kad izbije afera zbog upletenosti Bugara,
postaje apsolutni prioritet za SAD,
koji na temelju toga može objaviti rat zlom carstvu.
Štoviše, napad na Ivana Pavla II
potpirio je doktrinu zlog carstva,
po kojoj su se navodili strategija i odnosi ta dva bloka
tijekom 1980-ih godina.
Bilo bi mi draže da moje kćeri umru odmah,
vjerujući u Boga,
nego da odrastu pod komunizmom
i jednoga dana umru ne vjerujući u Boga.
CIA je dobila novog direktora, Williama Caseyja, desničarskog ideologa
i on je htio posebnu procjenu
činjenice da su Sovjeti umiješani u urotu za ubojstvo Pape.
Imali smo i članke
koje je pisala Claire Sterling,
tad vrlo bliska sa šefom CIA-e Caseyjem.
Fascinirali su ga njezini članci o terorizmu
pa se potpisala na članak koji govori o KGB-u i bugarskoj mreži.
O činjenici da Bugari to nisu mogli učiniti sami.
Imamo svjedočenje bivšeg direktora bugarske tajne službe.
Bugarsku tajnu službu KGB često bira za ovakve zadatke
zato što su oni vrlo odani i pouzdani
i na svim razinama vlade imaju sovjetske službenike.
CIA je tada na operativnoj razini
pokušala stvoriti neugodnost Sovjetima optuživši ih
za sudjelovanje u napadu na Papu. No to im se obilo o glavu.
CIA je to objavila u europskom tisku,
Claire Sterling je to pročitala i uključila u knjigu i novinske članke.
Tako se to vratilo u SAD, što je jedan od realnih rizika
kad u demokraciji imate tajnu službu.
To ne bi trebalo ići tako.
Govorilo se o bugarskoj vezi jer su bugarski državljani bili upleteni
i također završili na sudu.
Osobito jedan čovjek, Sergej Antonov.
Tog Bugarina, menadžera Baltic Aira u Rimu,
čak su uhitili i sudili mu.
Iza čeličnih rešetaka u sudnici prvi će se pojaviti Sergej Antonov,
jedan od osumnjičenih Bugara, ali jedini kojem sude.
Druga dvojica su kod kuće.
Turski urotnici Musa Celebi i Ömer Bagci također su na suđenju.
Problem u suđenju Bugarima u tome je što posve ovisi
o onom što je rekao Ali Ağca.
Već je nekoliko puta mijenjao priču
i na početku ovog nevjerojatnog suđenja nitko ne zna što će sada reći.
Na dan pokušaja atentata
Antonov je bio na Trgu svetog Petra s Alijem Ağcom.
-Zašto ova fotografija? -Je li ovo Antonov?
Moguće je.
Ne isključujem tu mogućnost.
Samo je jedna istina.
Nedužan sam.
Nemam ama baš ništa
ni sa čime za što sam optužen.
Nikad nisam vidio, ne poznajem
i nikad nisam upoznao čovjeka koji me optužuje.
Tad je istragom postalo jasno
da na fotografijama nije Antonov.
Rekli su da je to čovjek iz tajne službe.
A tad je netko rekao
da je turist ili hodočasnik, Mađar.
Bio je to potpuni fijasko.
Priča o bugarskoj vezi raspala se na tom suđenju.
No zanimljivo je što je suđenje završilo
neobičnom odlukom suda,
prema kojoj su Antonov i druga dva branjenika
oslobođeni zbog nedostatka dokaza.
Hipoteza da bugarska tajna služba,
a svojim posrednim utjecajem i KGB,
možda stoji iza pokušaja atentata
stajala je na sve slabijim nogama kako je istraga napredovala.
Poslije dvije i pol godine istrage, suci su shvatili
da je on lagao najmanje 103 puta.
VATIKANSKA TEORIJA
Na fotografiji od 10. svibnja 1981. godine
Ali Ağca je u župi u Rimu, tijekom mise koju je vodio Ivan Pavao II.
Bilo je to tri dana
prije pokušaja ubojstva Ivana Pavla II.
Ali Ağca bio je nekoliko koraka od Pape.
Da bismo saznali je li Ağca bio prisutan
na nekom od vatikanskih obreda,
puno smo vremena i truda uložili u istragu.
Pregledali smo sve policijske fotografije
da vidimo je li se Ağca pojavio negdje u Vatikanu.
I nešto smo našli.
Prepoznali smo Ağcu na fotografiji blizu Crkve sv. Tome Akvinskog
u predgrađu Rima kad je Papa bio ondje.
Zamolio sam i Papinog fotografa,
koji je to fotografirao,
da dobro pogleda i kaže mi koga vidi na fotografiji.
Bio je posve siguran da je to Ali Ağca.
Ali zašto je bio ondje? Tko ga je pustio da uđe?
To je nemoguće jer sam izašao na postaji Termini.
Došao sam u 9 ili 10 ujutro u nedjelju,
s kovčegom u ruci.
Oko podneva sam došao u pansion Isa,
tako da nisam imao vremena da odem do župe Svetog Tome.
Vidite da na fotografiji nisam ja.
Takozvana vatikanska teorija,
prema kojoj je netko visoko u hijerarhiji Vatikana
htio eliminaciju Ivana Pavla II.
Mislim da je Ivan Pavao II imao i neprijatelje u Vatikanu
jer je odlučio dati potporu Solidarnosti.
Zašto spominju vatikansku vezu?
Možda zato što se znalo za kontraste u politici
i odnosu prema Sovjetskom Savezu.
Bilo je mnogo neprijatelja.
Mislim da je to povezano
s krahom Vatikanske banke i nestalih milijarda.
Veliki je financijski skandal vezan za Vatikansku banku.
Shvatili smo da su se njome služili za pranje novca.
Vjeruje se da je mafija preko nje oprala mnogo novca.
Na kraju smo se zapitali, što se tiče novca u Vatikanu,
tko i kako upravlja njime.
I zato mnogima nije bilo drago
što je Ivan Pavao II odlučio dići prašinu oko toga.
Morao je to učiniti zbog skandala s Vatikanskom bankom.
Ministarstvo pravosuđa je to istraživalo i to je prerastalo u međunarodni skandal
pa je nešto morao učiniti.
Ako je netko bio dovoljno lud
da bi htio ubiti Papu, to je moralo biti vezano za taj novac.
U Vatikanu tvrde da nikad nisu radili
s bankom Ambrosiano,
da 170 milijuna funta plaćaju samo u dobroj vjeri.
Jedan rimski bankar danas je to opisao kao vrlo skupu nedužnost.
Ako je iza toga bila mafija,
tad je jedna ili jedna i pol milijarda
nestala s računa banke Ambrosiano za vrijeme bankrota.
Mislim da Ivan Pavao II nije znao
za upletenost banke Ambrosiano, mafiju ni oprani novac,
koji su tad slali u Poljsku.
Tajna nagodba sklopljena je iza zatvorenih vrata Vatikanske banke.
Bio je to džentlmenski dogovor, bez pisanog traga,
samo prijenos novca, a zauzvrat su tražili neka jamstva.
Bilo je to porezno utočište.
Vatikan su iskorištavali za utaju poreza i pranje novca,
bilo da je riječ o mafiji ili kome drugom.
To je bilo vrlo praktično.
Moja je teorija da se oni nisu zapravo htjeli riješiti Pape,
nego ga samo zastrašiti.
Atentat je bio posljednje upozorenje jer,
da su ga zbilja htjeli ubiti,
upotrijebili bi metke sa živom.
Tad bi svaka rana, čak i kao sama po sebi ne bi bila opasna,
bila smrtonosna.
Ne možete pregovarati s mrtvima,
ali možete s uplašenima.
Tako je.
Postavili su mikrofone u raznim uredima u Vatikanu.
Kardinal Agostino Casaroli bio je državni tajnik.
Talijanska tajna služba potvrdila je
da su mu u stanu našli uređaje za prisluškivanje.
Špijunirali su ga.
Našli su mikrofone.
Prisluškivali su ih.
A još je gore
što su prisluškivali i Ivana Pavla II.
Bilo je jasno da i u njegovu stanu ima mikrofona.
Kakve su informacije mogli prikupiti?
Možda informacije o njegovim svakodnevnim navikama
i možda o njegovom zdravstvenom stanju.
To je mogao biti neki protivnik pape.
Bilo kojeg pape. Htjeli su eliminirati
ne samo papu Ratzingera, nego i papu Franju u Vatikanu.
Slijedili smo te „tragove iznutra”.
I naišli na nekoliko zapreka.
Djelomično zato što bi odgovori na neka naša pitanja
narušili suverenitet Vatikana.
Postoji mali element koji daje naslutiti
da je bilo nečeg, možda ne baš izravne zapovijedi,
ali neki prešutni dogovor unutar neke mračne sile
koja je htjela eliminirati Papu.
U mom slučaju nije bilo ničeg.
Nije bilo urote.
TEORIJA TREĆEG METKA
Koliko je hitaca ispaljeno taj dan?
Pokrenuto je nekoliko istraga
o tome koliko je hitaca ispalio Ali Ağca.
Oduvijek je tvrdio da je ispalio dva,
a kad je htio ispaliti i treći, koji je trebao biti smrtonosan,
pištolj se zaglavio.
No ima i drugih očevidaca,
koji su tvrdili da su čuli još hitaca, još najmanje jedan.
Tijekom istrage napada na Ivana Pavla II
suci, koji su se jako trudili,
htjeli su doznati je li još netko pucao.
Zato su morali naći
taj navodni treći metak koji je bio ispaljen u tom napadu
i koji se zabio u vrata papamobila.
Jedan fotograf koji je tada bio na Trgu sv. Petra
fotografirao je Papu.
Navodno je na jednoj fotografiji uspio uloviti muškarca,
Orala Çelika, još jednog Turčina i pripadnika Sivih vukova,
koji je bježao s Trga sv. Petra.
Fotografiran je s leđa, s pištoljem,
možda onim iz kojeg je ispalio treći hitac,
s obzirom na to da se pištolj Alija Ağce zaglavio.
Morate objasniti, Ağca.
Uvećali smo fotografiju.
Jeste li sigurni da je to Oral Çelik?
Siguran sam.
Prepoznajete li osobu s fotografije?
Da, to je Oral Çelik. Govorim to već tri godine.
Već tri godine govorim da je Oral Çelik.
Nije to nitko drugi.
Što se tog detalja tiče, u razdoblju u kojem je surađivao
Ağca je bio vrlo precizan.
Tvrdio je
da su dvojica napadača
planirala taj napad na Papu,
on i Oral Çelik.
Kad je Papa počeo kružiti trgom,
on i Oral Çelik
postavili su se na suprotne strane prolaza.
Pogledali su se…
Ali na toj fotografiji
na kojoj neki muškarac trči s pištoljem u ruci
jasno se vidi da je to talijanski policajac u civilu.
Sad to prvi put kažem
jer prije nisam imao priliku.
To je policajac u civilu koji je toga dana ondje trčao,
tog dana u Vatikanu.
Tko zna iz kojeg razloga!
IZVOR: SNIMKA SKRIVENE KAMERE
Dobro me slušajte.
Zaboravite sve što ste prije čuli o bugarskoj vezi i svemu tome.
Kad je Papa došao među ljude,
u njega su pucali iz dva pištolja.
S Ağcom su bila još dvojica.
Zato je taj metak bio ključan.
On je bio dokaz da je ispaljen još jedan hitac,
da je taj hitac možda ispaljen iz drugog Browninga.
Tako bismo uspjeli shvatiti cijeli scenarij napada,
dokazati da je sudjelovao još netko, da je to bila urota
te pokušati doznati tko je to organizirao.
Ovo je poluautomatski pištolj i čahura koju su našli
na mjestu zločina na tom trgu. Ovo je zrno.
To su dvije komponente od kojih se sastoji metak.
Dokazali smo da su sličan pištolj i čahura
bili upotrijebljeni u pokušaju atentata na Papu.
No nešto je zanimljivo.
Ovaj metak ima košuljicu.
Nije samo od olova.
Ne ubija, samo ranjava.
Dakle, ovaj pištolj nisu upotrijebili s ciljem ubijanja Pape.
Samo su ga htjeli raniti.
U to vrijeme,
kad smo zaključili da teorija o tri hica ima smisla,
moji suradnici i ja počeli smo tražiti treći metak.
I znate gdje smo ga našli?
U kruni Gospe Fatimske.
Ovaj vikend papa Franjo putuje u Fátimu u Portugalu,
na proslavu 100. godišnjice tajanstvenog ukazanja
pred očima troje djece.
Gospa je djeci 1917. godine rekla za dva svjetska rata,
pad komunističke Rusije i treću tajnu,
za koju se nedavno doznalo da je bio pokušaj atentata na papu Ivana Pavla II.
PROROČANSTVO
Vjerujem da je Ali Ağca vrlo pametan.
Nije budala.
Mislim da je Ali Ağca počeo mijenjati priču
i nuditi sve te razne verzije kako bi spasio vlastiti život.
U tom je trenutku počeo mijenjati verzije,
nuditi sulude vizije onog što se dogodilo,
povezujući sve s trećom tajnom iz Fátime
i proglasivši se Isusom Kristom.
Dizat ću iz mrtvih ljude koje je znanost proglasila mrtvima
ako Vatikan svima kaže istinu
o tome da sam ja Isus Krist.
Dići ću ga iz mrtvih!
Recite to Ronaldu Reaganu!
COVA DA IRIA FÁTIMA, PORTUGAL
Zrno koje je pogodilo Ivana Pavla II i ranilo ga u abdomen,
zrno koje su oni našli u papamobilu,
Papa je osobno odlučio postaviti u krunu
na kipu Gospe Fatimske jer je oduvijek tvrdio
da ga je Gospa Fatimska čudom spasila.
Zato nikad nismo dobili odobrenje da balistički analiziramo to zrno,
iako smo tako mogli doznati istinu.
Da smo dobili to zrno, mogli smo ga analizirati
i dokazati da nije bilo ispaljeno iz Browninga Alija Ağce.
Već znamo da su iz njegova pištolja ispaljena dva hica.
Da sam ga bar mogao dati na analizu!
Ali Ivan Pavao II
tako je simbolično htio organizatorima napada poručiti:
„Znam, opraštam vam i zauvijek stavljam pečat na ovo.
Više nećemo govoriti o tome.”
Ne postoji treće zrno.
Ne postoji.
Morate vidjeti fotografije
koje imaju rimski policajci.
Vjerujem da Ali Ağca ne zna tko je naredio ubojstvo,
pokušaj atentata na Ivana Pavla II.
Mislim da je primio zapovijed
i dobio novac da bi to odradio kao profesionalni ubojica.
Napad na Ivana Pavla II svakako je priča
koja je mnoge nadahnula da pišu o raznim viđenjima događaja,
priča s najviše verzija.
Možda ćemo znati za 50 godina.
Možda za 100 godina doznamo
da je neki kardinal ili drugi svećenik zapravo bio grozni tajni agent
kojem su rekli da eliminira Papu.
27. PROSINCA 1983. GODINE
Ovo je zbilja nevjerojatan događaj.
Taj čovjek pati,
a došao me posjetiti.
Jer u povijesti svijeta ima mnogo priča o osveti.
A on me posjetio.
Naravno,
nisam to očekivao.
Upravitelj zatvora rekao mi je da me Papa želi posjetiti.
Rekao sam da bi me to veselilo.
Papa je došao, nevjerojatno,
kao da je posjetio prijatelja ili susjeda.
Rekao je: „Dobro jutro, Ali.”
Naravno…
Dočekao sam ga kao prijatelja, gotovo kao brata.
A onda…
Zamolio sam ga da mi oprosti.
Rekao je da mi je odmah oprostio preko vatikanskog radija.
Pitao sam ga moli li se za mene.
Rekao je: „Da, svaki dan.”
To je bilo nevjerojatno.
Papa se molio za mene svaki dan?
Osjetiš se oslobođeno.
Velika sreća, velika smirenost.
Za mene je to bio povijesni trenutak,
nezaboravan trenutak u mom životu.
Papin oprost bio je poput čuda.
Za mene će to zauvijek ostati tajna
jer ne vjerujem da ćemo ikada uspjeti naći čvrsti dokaz
koji bi pokazao tko je to organizirao.
Nismo mogli donijeti presudu.
Još ne možemo reći posljednju riječ o tome.
Mislim da ćemo s vremenom doznati istinu.
Ali povijesnu istinu dugo ćemo morati čekati.
Ağca je odslužio 19 godina u talijanskom zatvoru zbog tog napada.
Pustili su ga 2000. g., ali dobio je još 10 g. u Turskoj
za ubojstvo novinskog urednika.
Sad, više od 30 godina poslije,
taj čin oprosta opet ga je doveo u Vatikan,
kako bi odao počast Papi.
Danas sam došao jer 27. prosinca
označava obljetnicu mog susreta s Papom 1983. godine.
Sretan sam što sam ovdje na Trgu sv. Petra,
mjestu na kojem se dogodilo čudo i domu kršćanstva.
Otišao sam ga posjetiti,
a kad sam se našao pred Papinim grobom, rekao sam:
„Brate Karole Wojtyła,
došao sam ti odati poštu.
Zato sam ovdje.”
Neka energija, recimo, nešto nadljudski i natprirodno.
Rekao je: „Morao si to učiniti.”
Htio je reći da se to moralo dogoditi.
VRHUNSKI ŠPIJUNI
Prijevod titlova: Ivan Zorić