‎ROMA, ITALIA ‎13 MAI 1981
‎Am vrut să-mi las amprenta ‎asupra istoriei, iar apoi să plec.
‎Mă gândeam s-o împușc pe regina Angliei.
‎Reagan fusese deja împușcat.
‎Așa că a mai rămas doar Papa.
‎Nu vă temeți.
‎Deschideți-vă inimile! ‎Deschideți-vă inimile către Hristos.
‎Piața Sf. Petru din Vatican ‎e locul unde venea regulat
‎în fața miilor de credincioși.
‎Aici și în vizitele în străinătate, ‎încălca măsurile de securitate,
‎mergând foarte aproape ‎de oamenii pe care îi iubește.
‎Intenția mea a fost să-l omor pe Papa ‎și să mă sinucid.
‎Acesta a fost planul meu.
‎Țin minte tot.
‎AGENȚIA CENTRALĂ DE INFORMAȚII
‎SECRETIZAT
‎OPERAȚIUNI DE SPIONAJ
‎CONSPIRAȚIA DE ASASINARE A PAPEI
‎PIAȚA SF. PETRU, VATICAN, ROMA ‎13 MAI 1981, ORA 16:30
‎Îmi amintesc ziua de 13 mai.
‎Când m-am trezit,
‎m-am dus în Piața Repubblica.
‎Într-adevăr, era o zi de vară.
‎Erau zeci de mii de oameni.
‎Eram ca un turist.
‎M-am apropiat de obelisc
‎și am fost abordat ‎de un polițist în civil.
‎S-a uitat la mine câteva minute.
‎M-am uitat la el,
‎apoi a plecat.
‎Aud si acum scandările:
‎„Trăiască Papa!”
‎Ceva inexplicabil, ca o forță, ‎mă trăgea în față.
‎Atâția oameni care scandau
‎„Trăiască Papa!”
‎Astfel, la prima trecere a papei,
‎era imposibil să fac ceva, ‎deoarece era o copilă în cale.
‎Ar fi fost groaznic s-o împușc.
‎Apoi a venit a doua oară
‎și s-a întâmplat ceea ce era scris.
‎Probabil aș fi tras mai multe focuri…
‎dar e incredibil că arma s-a blocat.
‎După doar două focuri.
‎Îmi amintesc că porumbeii
‎zburau speriați
‎și se vedea că Papa își pierdea puterea.
‎Era rănit și a căzut într-o parte.
‎L-am susținut ‎și l-am întrebat dacă suferă.
‎A spus „da” și a arătat locul rănii.
‎Glonțul i-a străbătut tot corpul.
‎A căzut jos în fața mea, ‎între mine și el în mașină.
‎După ce s-a blocat arma,
‎am scăpat-o și m-a prins cineva.
‎O mână puternică.
‎Am aflat că era călugărița Lúcia.
‎Practic, lumea s-a oprit în loc.
‎POLICLINICA AGOSTINO GEMELLI
‎Papa Ioan Paul face progrese,
‎dar încă e în pericol.
‎Recuperarea postoperatorie
‎a lui Ioan Paul al II-lea ‎s-a încheiat cu bine.
‎Organele și sistemele lui ‎funcționează normal.
‎SOFIA, BULGARIA ‎ÎN PREZENT
‎Sunt jurnalist de origine bulgară.
‎Mă ocup de acest caz de zece ani.
‎M-a interesat atacul ‎împotriva lui Ioan Paul al II-lea
‎imediat după căderea Zidului Berlinului.
‎Noul guvern ales democratic din Bulgaria
‎a decis, la cererea Statelor Unite,
‎să ancheteze iar atentatul ‎asupra lui Ioan Paul al II-lea.
‎Foarte repede, ‎după ce a fost arestat în Piața Sf. Petru,
‎Ali Ağca e dus în fața juriului ‎și are loc o anchetă rapidă.
‎Spune că a acționat singur.
‎Se organizează un proces rapid,
‎în care e condamnat ‎la închisoare pe viață.
‎Mehmet Ali Ağca e găsit
‎vinovat de presupusele infracțiuni
‎și e condamnat pe viață.
‎În atacul asupra lui Ioan Paul al II-lea ‎există un iz de conspirație,
‎un iz de spionaj,
‎ceea ce a fascinat mulți oameni.
‎Dar dacă sunt atâtea conspirații,
‎e și pentru că există ‎multe servicii secrete
‎implicate în acest caz,
‎care e cel mai emblematic ‎din perioada Războiului Rece.
‎TEORIA LUPILOR CENUȘII
‎Un lup singuratic e perfect
‎pentru că nu poate fi asociat ‎cu o organizație ca Lupii Cenușii,
‎care e fascistă, ‎criminală și legată de Mafia.
‎Lupii Cenușii care erau, să zicem,
‎naționaliști, voiau să restabilească
‎o unitate panturcă internațională.
‎Liderul acestui partid,
‎Alparslan Türkeș, numit și Bașbuğ, Führer,
‎colaborase cu Gestapo ‎în Al Doilea Război Mondial.
‎Asta i-a transformat pe Lupii Cenușii
‎într-un fel de alchimie ‎între naționalismul turc,
‎ideile de extremă dreapta, ‎fasciste și naziste,
‎cu convingerea că era necesar ‎să fie apărată rasa turcă pură
‎și să scape de toți kurzii,
‎armeni sau creștini, ‎fiindcă au altă religie.
‎În Turcia exista posibilitatea ‎unei revoluții comuniste.
‎Trebuia să-i oprim,
‎folosind mijloace bune sau rele, ‎cu asasinate, crime.
‎În acest fel, Lupii Cenușii ‎au fost folosiți pentru aceste fapte.
‎În esență, erau angajați de CIA
‎în războiul împotriva comunismului.
‎Lupii Cenușii erau folosiți în rețeaua ‎„din spatele liniilor” din Turcia.
‎„În spatele liniilor” a apărut la finele ‎celui de-Al Doilea Război Mondial,
‎la inițiativa SUA și a Pentagonului,
‎sub egida NATO.
‎Trebuia să se creeze o rețea
‎de celule adormite, ultra-secrete,
‎din grupuri extremiste ‎de dreapta, violente,
‎în toate țările membre ale NATO,
‎să se recruteze tineri și să fie instruiți
‎pentru a putea fi folosiți
‎în caz că Uniunea Sovietică ‎încerca să invadeze iar Europa.
‎Acești turci, ‎care, până să devină ilegali,
‎se numesc „Lupii Cenușii”.
‎E o legătură, deși indirectă, între Türkeș ‎și atentatorul la viața papei.
‎MALATYA, TURCIA
‎Mereu am fost, să zicem,
‎de partea clasei muncitoare,
‎pentru că vin dintr-o familie ‎de țărani, muncitori.
‎În cartier, unde se joacă ‎și merge la școală,
‎îl cunoaște, în copilărie, pe Oral Çelik,
‎cu care va rămâne prieten toată viața.
‎Tot împreună vor descoperi ‎și ideologia Lupilor Cenușii.
‎Ali Ağca își va face un nume în curând ‎executând un asasinat
‎comandat de Lupii Cenușii: ‎uciderea redactorului-șef
‎al ziarului liberal Milliyet, Abdi İpekçi.
‎Abia după aceea a început ‎adevărata lui carieră de terorist.
‎Am ajuns în închisoarea militară Kartal.
‎Era practic imposibil să evadezi de acolo
‎fără ajutor din interior.
‎Cineva m-a ajutat din simpatie ‎pentru Lupii Cenușii.
‎Aveam o armă la mine când am evadat.
‎Eram hotărât.
‎Dacă se întâmpla ceva, aveam 14 gloanțe.
‎Aș fi ucis pe oricine în calea mea, ‎iar apoi pe mine.
‎A ieșit din închisoare ‎deghizat în gardian.
‎Prietenii lui, Lupii Cenușii ‎și cei care îi ajută pe Lupii Cenușii,
‎i-au dat ce-i trebuia.
‎A trecut prin patru uși, ‎patru puncte de control.
‎Prietenul lui, Oral Çelik, ‎îl aștepta în mașină.
‎Intră și pleacă.
‎ISTANBUL, TURCIA, ‎NOIEMBRIE 1978
‎ORAL ÇELİK, ‎LUPII CENUȘII
‎Eu l-am scos pe Ağca din închisoare ‎și apoi am fugit.
‎Atunci am scris scrisoarea de amenințare.
‎Ziarul Milliyet publică ‎scrisoarea lui Ali Ağca,
‎care spune clar:
‎„Am evadat din închisoare ‎ca să-l omor pe liderul cruciaților,
‎Papa Ioan Paul al II-lea, ‎care vine în Turcia
‎să calce pământul Turciei.”
‎„Papa nu trebuie să vină. Altfel, îl omor.
‎Singurul motiv pentru care am evadat ‎e să încerc să-l asasinez pe papă.”
‎Ideea de a-l ataca pe Ioan Paul al II-lea
‎era legată de ideologia Lupilor Cenușii.
‎Erau convinși ‎că creștinii ar trebui eliminați.
‎Și fiindcă papa era liderul creștinilor,
‎n-a fost surprinzător
‎că au decis să-l atace ‎pe Ioan Paul al II-lea.
‎TURCIA
‎Când am evadat, m-am dus la Ankara,
‎apoi m-am dus la Erzurum
‎și în sfârșit în Iran.
‎Am traversat munții în Iran ‎cu un traficant de alcool.
‎Foarte repede, Ağca s-a întors în Turcia.
‎De acolo, va căuta noi pașapoarte, ‎o nouă identitate
‎și își va organiza călătoria, ‎de data asta în Europa.
‎Ağca a trecut mai întâi prin Bulgaria.
‎TURCIA
‎BULGARIA
‎Bulgaria e o destinație de tranzit,
‎un punct de trecere ‎pentru a ajunge în Europa.
‎După o vreme,
‎am găsit un pașaport turc
‎pe care l-am folosit în ziua atentatului.
‎Pe atunci Sofia era frecventată ‎de tot felul de traficanți
‎de arme, droguri, alcool, țigări.
‎Ali Ağca bate la ușa camerei 911
‎dintr-un hotel de lux din Sofia.
‎În acest hotel, ‎el se întâlnește cu mulți alți turci
‎care sunt, mai mult sau mai puțin,
‎implicați în atentatul ‎asupra lui Ioan Paul al II-lea.
‎I-au dat bani.
‎Hotelul Vitosha.
‎Acolo l-am cunoscut pe Omar Mersan.
‎E un combinator, ‎un contrabandist, un prieten al meu.
‎Restul e ficțiune,
‎e poveste, ca să zic așa.
‎VIENA, AUSTRIA
‎Va merge în Germania de mai multe ori. ‎Și în Austria.
‎Mulți membri ai Lupilor Cenușii ‎erau stabiliți în Viena.
‎Comandoul începe să caute arme.
‎E evident că, la recomandarea ‎anumitor servicii secrete,
‎sunt direcționați spre un traficant.
‎Am cumpărat arma în Viena.
‎Am cumpărat două arme cu două ‎sau trei mii de euro, nu-mi amintesc.
‎Apoi s-a dovedit că era nazist.
‎Negustorul de arme era nazist.
‎Probabil a fost o coincidență.
‎Au cumpărat patru arme.
‎Și nu orice armă. Sunt Browning de 9 mm.
‎Sunt arme extrem de puternice ‎care pot ucide cu siguranță.
‎Ali Ağca ia două.
‎VIENA
‎ROMA
‎Așa că ne-am întors la Roma.
‎Am efectuat atentatul asupra Papei.
‎IPOTEZA KGB
‎JURNALIST
‎Serviciul secret al Uniunii Sovietice,
‎KGB, sigur a fost implicat în încercarea ‎de a-l asasina pe papă.
‎Exista o temere că Ioan Paul al II-lea
‎ar putea contribui la dizolvarea ‎imperiului sovietic, a Uniunii Sovietice.
‎Cu câțiva ani înainte de alegerea ‎lui Ioan Paul al II-lea, KGB anticipase
‎alegerea lui Karol Wojtyla ca papă.
‎Habemus papam!
‎Cardinalul Wojtyla.
‎Ioan Paul al II-lea a fost primul papă ‎străin care a urmat
‎unei serii tradiționale de papi italieni ‎care a durat multe secole.
‎Iar acest papă străin ‎venea din Europa de Est,
‎care era atunci sub regimul comunist.
‎Uniunea Sovietică voia să mențină ‎Polonia sub influența ei,
‎ca s-o țină în șah.
‎Dar Ioan Paul al II-lea le-a dat curaj ‎polonezilor care, într-un fel,
‎aveau o atitudine revoluționară ‎împotriva regimului.
‎S-au răzvrătit ‎și știm despre demonstrațiile masive
‎organizate de sindicatul ‎polonez Solidaritatea.
‎O grevă la nivel național, ‎condusă de Lech Walesa
‎a zguduit Polonia ‎din temeliile sale comuniste.
‎Walesa și adepții lui ‎au câștigat o concesie revoluționară.
‎Pentru prima dată într-un stat marxist, ‎guvernul a acceptat
‎dreptul muncitorilor ‎de a înființa sindicate independente.
‎Iar când e ales Ioan Paul al II-lea, ‎KBG o ia la fugă.
‎Se fac planuri ‎și se vorbește despre măsuri
‎de contracarare ‎a acestui anticomunist violent,
‎și anume Ioan Paul al II-lea.
‎Erau planuri de infiltrare în Vatican,
‎infiltrarea capilară ‎a cabinetelor principale din Vatican,
‎de către oameni care au legături cu KGB.
‎Evident, când ești papă, ‎fiind un mare centru al puterii
‎și având posibilitatea de a influența ‎aproape întreaga lume,
‎inevitabil devii centrul de interes
‎pentru toate serviciile secrete din lume.
‎Anii de după atac
‎au fost foarte dificili ‎în politica internațională.
‎Vaticanul era pe atunci ‎un bârlog de spioni.
‎Spioni din toată lumea.
‎Erau spioni ai KGB.
‎Erau infiltrați oameni din spionajul ‎polonez și cehoslovac,
‎din cel german.
‎Erau oameni de la CIA.
‎În Vatican, cele mai active servicii
‎erau cele din estul Europei.
‎Mă numesc Tomasz Turowski.
‎Sunt colonel pensionat
‎al serviciilor secrete poloneze.
‎Aveam 20 de ani.
‎Eram student.
‎Colonelul m-a primit și mi-a spus:
‎„Dacă vrei să lucrezi ‎pentru serviciile secrete poloneze,
‎te susțin.
‎Ai 24 de ore să decizi.
‎Și uită de întâlnirea asta.”
‎După 24 de ore, am acceptat.
‎Eram numărul 10682. Primisem deja ordine.
‎„Am decis să intri
‎ordinul religios iezuit.
‎Vei urma o carieră de iezuit
‎pentru a accesa ‎informații strategice despre NATO.”
‎Au zis: „Ascultă.
‎Părinții spirituali și duhovnicii ‎de la toate slujbele speciale
‎care sunt responsabili ‎cu securitatea bazelor NATO din Italia
‎sunt, de fapt, ‎în mare parte preoți iezuiți.
‎Și trebuie să ajungi până acolo.
‎De acolo poți obține informații
‎care nu pot fi obținute ‎prin alte mijloace.”
‎L-a cunoscut pe Ioan Paul al II-lea ‎înainte să ajungă la Roma,
‎când acesta era arhiepiscopul Cracoviei.
‎Prin urmare, ‎existau legături între familii,
‎între familia lui și Ioan Paul al II-lea.
‎Prin urmare, ca o cârtiță, ‎a reușit să ajungă la Vatican, la Roma,
‎cu recomandarea lui Karol Wojtyla, ‎cardinalul din Cracovia.
‎Dar când în 1978, ‎Ioan Paul al II-lea a fost ales papă,
‎misiunea lui s-a schimbat dramatic.
‎Pentru că ordinele primite din acel moment
‎erau să știe totul ‎despre Ioan Paul al II-lea,
‎a cărui eliminare fizică, ‎așa cum știm, fusese planificată de KGB,
‎dacă Ioan Paul al II-lea ‎se amesteca în planurile lor.
‎Turowski e acolo să înțeleagă ‎ce face Ioan Paul al II-lea,
‎cum se mișcă, unde merge, ce gândește.
‎Dar Turowski spune ‎că e acolo să-l protejeze
‎și să-i întărească securitatea ‎pentru a evita un atac asupra lui.
‎Când Wojtyla a devenit papă, ‎comandamentul meu mi-a spus imediat:
‎„Trebuie să faci totul ‎pentru a asigura siguranța papei.”
‎Înainte de atac,
‎citeam un raport al serviciului ‎de supraveghere din Vatican.
‎Erau lucruri nemaiauzite.
‎În publicul de miercuri,
‎erau lângă mașină, lângă papamobil,
‎dar nu era nimeni în papamobil, ‎ceea ce e esențial.
‎Datoria lor în caz de criză ‎e să acopere, cu propriile trupuri,
‎obiectul pe care trebuie să-l apere.
‎Papa m-a întrebat: ‎„Tomasz, care e misiunea ta adevărată?”
‎Am răspuns ‎că misiunea mea e să servesc țara
‎și să mă ocup ‎de siguranța Sfântului Părinte.
‎De fapt, conform versiunii ‎lui Tomasz Turowski,
‎era esențial pentru blocul sovietic
‎să se asigure ‎că, dacă i s-ar întâmpla ceva papei,
‎vina să nu cadă asupra lor.
‎SEPTEMBRIE 1981 ‎ÎNCHISOAREA DIN ASCOLI PICENO, ITALIA
‎La două luni ‎de la începerea executării sentinței,
‎Ali Ağca cere să facă noi dezvăluiri.
‎Am lucrat mulți ani la acest caz.
‎În ciuda dezamăgirilor,
‎nu mi-am pierdut entuziasmul.
‎Aș continua și azi.
‎Încă de la început, Ali Ağca s-a prefăcut
‎aproape continuu.
‎Credea că ne conduce de mână
‎și ne-a condus ‎într-un anumit loc și ne-a împins.
‎În acel moment, ‎a apărut repede o pistă bulgară
‎care își are originea ‎în declarațiile lui Ali Ağca.
‎PISTA BULGARĂ
‎Răspunde la afirmația…
‎Confirm tot ce am spus.
‎Asasinarea papei a fost dorită
‎de serviciul secret bulgar, ‎iar noi, turcii,
‎am acționat la instigarea ‎serviciului secret bulgar.
‎Ali Ağca e o persoană
‎cu instinct animalic
‎în căutarea unei metode ‎de a ieși din anumite situații
‎și de a înțelege cum să negocieze,
‎să spună ce vrei să auzi
‎pentru a obține ce vrea în schimb.
‎E foarte hotărât.
‎Ali Ağca este vizitat de serviciul secret,
‎dar și de un om de afaceri ‎însoțit de un american.
‎Ağca însuși spune că nu știe cine a fost.
‎Dar îl fac să înțeleagă că îi vor da
‎elementele necesare ‎incriminării bulgarilor.
‎Referitor la pista bulgară,
‎știm că a fost un proiect ‎în care a fost implicată CIA.
‎Cred că Pentagonul ‎și Casa Albă au fost implicate,
‎pentru că președintele Reagan ‎le-ar fi cerut șefilor CIA
‎să găsească dovezi ‎că Kremlinul a ordonat atacul papei.
‎Eram în toiul Războiului Rece.
‎Ronald Reagan tocmai preluase funcția.
‎A fost o ocazie de a întări confruntarea
‎între cele două blocuri, iar doctrina,
‎atunci când explodează legătura bulgară,
‎devine principala preocupare ‎a Statelor Unite,
‎care, bazându-se pe asta, ‎declară război Imperiului Răului.
‎De fapt, atacul ‎asupra lui Ioan Paul al II-lea
‎a alimentat doctrina Imperiului Răului,
‎care a influențat strategia ‎și relațiile dintre cele două blocuri
‎în deceniul anilor '80.
‎Aș prefera să-mi văd fetițele murind acum,
‎dar cu credință în Dumnezeu,
‎decât să le cresc în comunism,
‎iar într-o zi să moară ‎fără credință în Dumnezeu.
‎CIA avea un director nou, William Casey, ‎un ideolog de extremă dreapta.
‎Acesta voia o evaluare specială
‎a implicării sovieticilor ‎în conspirația de asasinare a papei.
‎Sunt și articole
‎care apar în presă, ‎sub semnătura lui Claire Sterling,
‎care era apropiată de Casey, ‎șeful CIA din acea vreme.
‎Îl fascinau scrierile ei despre terorism,
‎așa că ea semnează un articol ‎care incriminează rețeaua bulgară și KGB.
‎Serviciul secret bulgar ‎nu putea acționa singur.
‎Avem mărturia unui fost director ‎al serviciului secret bulgar.
‎Dar serviciile bulgare sunt favoritele KGB
‎pentru astfel de operațiuni, ‎fiindcă sunt loiale și de încredere
‎și sunt pline de funcționari sovietici.
‎Un lucru pe care Direcția de Operațiuni ‎voia să-l facă la nivelul operațional
‎era să-i facă de râs pe sovietici făcând ‎acuzații despre implicarea lor în atentat.
‎Dar era un caz clasic de rateu.
‎CIA a pus informația în presa europeană, ‎Claire Sterling a citit-o
‎și a scris totul în articole.
‎Informația a revenit în Statele Unite, ‎ceea ce e un risc real
‎atunci când ai o agenție ‎de informații într-o democrație.
‎Nu trebuie să fie așa.
‎S-a vorbit despre o pistă bulgară, ‎căci erau implicați cetățeni bulgari
‎și a ajuns la proces.
‎Mai ales un anumit om, Serghei Antonov.
‎Acest bulgar, manager al companiei ‎Baltic Air din Roma,
‎a fost arestat și judecat.
‎Primul care a apărut boxa acuzaților ‎a fost Serghei Antonov,
‎unul dintre cei trei acuzați, ‎dar singurul în boxă.
‎Ceilalți doi sunt acasă.
‎Doi conspiratori turci,
‎Musa Celebi și Ömer Bagci, ‎sunt judecați și ei.
‎Problema cazului împotriva bulgarilor ‎e că depinde de cuvântul lui Ali Ağca.
‎Și-a schimbat povestea de mai multe ori,
‎și, la începutul acestui proces,
‎nimeni nu știe ce va spune acum.
‎În ziua atacului papei,
‎Antonov era în Piața Sfântul Petru ‎cu Ali Ağca.
‎- Ce e cu poza asta? ‎- E Antonov sau nu?
‎Cred că e posibil.
‎Nu exclud.
‎Există un singur adevăr.
‎Sunt nevinovat.
‎Nu am nimic în comun
‎cu toate aceste povești ‎de care sunt acuzat.
‎Nu l-am văzut, nu l-am cunoscut
‎și nu m-am întâlnit niciodată ‎cu persoana care mă acuză.
‎La un moment dat, ancheta a dezvăluit
‎că fotografiile nu erau ale lui Antonov.
‎Au spus că era dintr-un serviciu secret.
‎Apoi cineva a dezvăluit că era
‎un turist sau un pelerin, un maghiar.
‎Deci e un fiasco total.
‎Filiera bulgară se prăbușește ‎complet în timpul procesului.
‎În mod curios, procesul se încheie
‎cu o sentință ciudată,
‎adică Antonov și ceilalți doi inculpați
‎sunt achitați din lipsă de probe.
‎Ipoteza că serviciul secret bulgar
‎și, implicit, KGB-ul sovietic,
‎ar fi fost în spatele atentatului,
‎a devenit tot mai slabă ‎în timpul anchetelor noastre.
‎După doi ani și jumătate de anchetă, ‎judecătorii și-au dat seama
‎că el mințise de cel puțin 103 ori.
‎TEORIA VATICANULUI
‎Există o fotografie ‎din 10 mai 1981 care îl arată
‎pe Ali Ağca la o parohie din Roma, ‎în timpul slujbei lui Ioan Paul al II-lea.
‎Era cu trei zile
‎înainte de tentativa de ucidere ‎a lui Ioan Paul al II-lea.
‎Ali Ağca era la câțiva pași de papă.
‎Ca să aflu dacă Ağca era prezent
‎la o ceremonie de la Vatican,
‎am depus eforturi mari în timpul anchetei.
‎Am verificat fotografiile ‎făcute de poliția noastră,
‎ca să vedem dacă Ağca a apărut ‎la vreo ceremonie de la Vatican.
‎Și am găsit ceva.
‎L-am recunoscut pe Ağca într-o poză, ‎lângă biserica Sfântul Thomas d'Aquino,
‎la periferia Romei, ‎când Papa era în vizită acolo.
‎I-am cerut și fotografului papei,
‎care a făcut poza,
‎să-mi spună pe cine vede în poză.
‎Și nu a avut dubii. ‎Omul acela era Ali Ağca.
‎Dar de ce era acolo? ‎Cine l-a lăsat să intre?
‎E absolut imposibil, ‎pentru că am debarcat la stația Termini.
‎Am ajuns duminică, ‎la nouă sau zece dimineața,
‎cu o valiză în mână.
‎M-am dus la pensiunea Isa pe la prânz,
‎așa că nu aveam timp ‎să merg la parohia St. Thomas.
‎Poza aia? Se vede că nu sunt eu.
‎Așa-numita pistă a Vaticanului,
‎conform căreia înalții oficiali ‎din ierarhia Vaticanului
‎voiau eliminarea lui Ioan Paul al II-lea.
‎Cred că Ioan Paul al II-lea ‎și-a făcut niște dușmani în Vatican
‎pentru că a decis să susțină, ‎la nivel subteran, Solidaritatea.
‎De ce s-a vorbit despre Vatican?
‎Poate pentru că se știa ‎că există contraste în politica estică
‎despre relaționarea cu Uniunea Sovietică.
‎Au existat mai mulți dușmani.
‎Cred că are legătură
‎cu prăbușirea Băncii Vaticanului, ‎cu miliardele care au dispărut.
‎Există un scandal financiar ‎foarte mare legat de Banca Vaticanului.
‎Ne-am dat seama că aceasta era folosită ‎pentru spălarea banilor și transferuri.
‎Se crede că și mafia a folosit-o ‎pentru a spăla mulți bani.
‎Și, în sfârșit, ne-am întrebat ‎cine și cum gestionează banii Vaticanului.
‎Și asta a deranjat mulți oameni,
‎iar Ioan Paul al II-lea a decis ‎să provoace o controversă.
‎A trebuit s-o facă ‎din cauza scandalului băncii Vaticanului.
‎Justiția cerceta acest caz.
‎Devenea un scandal internațional ‎și trebuia să facă ceva.
‎Găsirea unor oameni destul de nebuni
‎ca să-l ucidă pe Papa ‎are legătură cu banii Vaticanului.
‎Vaticanul spune că nu au fost implicați
‎în relația cu Banca Ambrosiano
‎și că ei plătesc 170 de milioane ‎de lire cu bună-credință.
‎Un bancher din Roma a descris ‎acest lucru ca fiind o nevinovăție scumpă.
‎Dacă mafia era în spate,
‎atunci un miliard sau 1,5 miliarde
‎au dispărut din contul Băncii Ambrosiano ‎în timpul falimentului.
‎Cred că Ioan Paul al II-lea nu știa
‎despre implicarea Băncii Ambrosiano, ‎despre Mafia și banii spălați
‎care au fost trimiși în Polonia.
‎Înțelegerea a avut loc ‎cu ușile închise în Banca Vaticanului.
‎A fost un acord tacit, ‎nimic scris pe hârtie, fără tratate,
‎doar un transfer de bani ‎în schimbul unor garanții.
‎Era un fel de paradis fiscal.
‎Vaticanul era folosit pentru evaziune ‎fiscală, dar și pentru spălarea banilor,
‎fie de către Mafia, fie de către alții.
‎Și a fost foarte practic.
‎Teoria mea e că nu voiau să scape de papă,
‎ci doar să-l sperie.
‎Atacul a fost ultimul avertisment,
‎pentru că, dacă cineva ‎ar fi vrut să-l omoare pe papă,
‎ar fi fost suficient ‎să folosească gloanțe cu mercur.
‎Și atunci o rană, ‎chiar dacă nu era periculoasă, era fatală.
‎Nu poți negocia cu un mort,
‎dar poți cu un om speriat.
‎Da, într-adevăr.
‎Au fost plasate microfoane ‎în diferite birouri ale Vaticanului.
‎Cardinalul Agostino Casaroli ‎era secretar de stat.
‎Un document al serviciilor secrete ‎italiene a confirmat faptul
‎că au fost găsite microfoane ‎în apartamentul lui.
‎Era spionat.
‎Au fost găsite microfoane.
‎Acele încăperi erau ascultate.
‎Și mai grav,
‎până și Ioan Paul al II-lea era ascultat.
‎Era clar că erau microfoane ‎și în apartamentul lui.
‎Ce informații se pot obține ‎cu aceste microfoane?
‎Poate unele combinate cu alte detalii ‎despre obiceiurile sale zilnice
‎și, probabil, ‎despre starea lui de sănătate.
‎Ar putea fi cineva potrivnic papei.
‎Fie el acesta sau altul, ‎ar vrea să-l elimine
‎nu doar pe Papa Ratzinger, ‎ci și pe Papa Francisc din Vatican.
‎Când am urmat „pistele interne”…
‎am întâlnit câteva obstacole,
‎în parte pentru că răspunsurile ‎la multe întrebări de-ale noastre
‎ar fi afectat suveranitatea Vaticanului.
‎Există elemente mici care sugerează
‎că poate a fost ceva, poate nu un ordin,
‎ci un acord tacit al unei puteri obscure
‎care voia ca papa să fie eliminat.
‎În cazul meu, nu era nimic.
‎Nu e nicio conspirație.
‎TEORIA CELUI DE-AL TREILEA GLONȚ
‎Câte focuri s-au tras în ziua aceea?
‎S-au efectuat mai multe anchete ‎în legătură cu această problemă
‎a numărului de focuri de armă ‎trase de Ali Ağca.
‎El a susținut mereu că a tras de două ori,
‎iar când urma să-l tragă pe al treilea, ‎care trebuia să fie cel mortal,
‎arma s-a blocat.
‎Au fost și alți martori
‎care au spus că au auzit ‎mai multe focuri de armă.
‎În timpul anchetei atacului ‎asupra lui Ioan Paul al II-lea,
‎judecătorii, care s-au străduit din greu,
‎voiau să știe dacă a mai existat ‎vreun trăgător.
‎De aceea trebuiau să recupereze
‎acest presupus al treilea glonț ‎care ar fi fost tras în timpul atacului
‎și care se înfipsese ‎în portiera papamobilului.
‎Era un fotograf în Piața Sf. Petru
‎care făcuse poze papei.
‎Se pare că, într-o poză, ‎a reușit să imortalizeze un bărbat,
‎Oral Çelik, un alt turc, ‎membru al Lupilor Cenușii,
‎fugind din Piața Sf. Petru.
‎E fotografiat cu un pistol în mână, ‎probabil cel care a tras al treilea glonț,
‎având în vedere ‎că arma lui Ali Ağca s-a blocat.
‎Trebuie să explici, Ağca.
‎Am mărit fotografia.
‎Ești sigur că e Oral Çelik?
‎Da, sigur.
‎Recunoști persoana din fotografie?
‎Da, e Oral Çelik. Spun asta de trei ani.
‎De trei ani spun că e Oral Çelik.
‎Nu e altă persoană.
‎Pe această temă, ‎în perioada în care a colaborat,
‎Ağca a fost foarte precis.
‎A spus
‎că erau doi trăgători
‎care au plănuit atacul asupra papei,
‎el și Oral Çelik.
‎Când Papa a început turul pieței,
‎el și Oral Çelik
‎erau plasați pe câte o parte a culoarului.
‎S-au uitat…
‎Dar în poza asta,
‎cel care pare să fugă cu o armă în mână
‎e un polițist italian în civil.
‎Iată. E prima dată când dezvălui asta
‎fiindcă n-am avut nicio ocazie s-o spun.
‎E un polițist în civil care a fugit
‎în acea zi de la Vatican.
‎Nu știu motivul. ‎Poate era în timpul serviciului.
‎SURSA: CAMERA ASCUNSĂ
‎Ascultă-mă cu atenție.
‎Uită tot ce ai auzit ‎înainte de pista bulgară.
‎Când Papa a ajuns în fața mulțimii,
‎a fost împușcat cu două arme.
‎Alături de Ağca mai erau doi bărbați.
‎Deci examinarea glonțului era esențială.
‎Era o probă care dovedea ‎că mai existase un foc de armă,
‎că acesta provenise probabil ‎de la un alt Browning,
‎și apoi putea să completeze ‎scenariul atacului,
‎pentru a dovedi că a existat ‎un complice și o conspirație,
‎iar apoi să se investigheze ‎chestiunea comanditarului.
‎Iată un pistol semiautomat ‎cu un cartuș găsit
‎la locul crimei din piață și un proiectil.
‎Sunt cele două componente ‎care formează un glonț activ.
‎Am arătat că un cartuș ‎și o armă asemănătoare
‎au fost folosite ‎în tentativa de asasinare a papei.
‎Un lucru iese în evidență.
‎Acest proiectil are o cămașă.
‎Nu e făcută doar din plumb.
‎Nu ucide, ci doar rănește.
‎Prin urmare, pistolul folosit ‎nu era menit să-l omoare pe Papa,
‎ci doar să-l rănească.
‎Atunci,
‎când am decis ‎că teoria celor trei focuri e plauzibilă,
‎eu și colaboratorii mei ‎am început să căutăm al treilea glonț.
‎Știi unde l-am găsit?
‎În coroana Fecioarei.
‎În weekend, Papa Francisc ‎merge la Fátima, Portugalia,
‎pentru a sărbători 100 de ani ‎de la o apariție misterioasă
‎la care au asistat trei copii.
‎Ea le-a spus copiilor în 1917 ‎despre cele două războaie mondiale,
‎căderea Rusiei comuniste și un al treilea ‎secret, care recent s-a dovedit a fi
‎atentatul asupra ‎Papei Ioan Paul al II-lea.
‎PROFEȚIA
‎Cred că Ali Ağca e o persoană ‎extraordinar de inteligentă.
‎Nu e deloc prost.
‎Cred că Ali Ağca și-a schimbat povestea
‎și a oferit mai multe versiuni ‎pentru a-și salva viața.
‎Și, din acel moment, ‎a început să schimbe versiunile
‎și să ofere iluzii despre cele întâmplate,
‎conectând totul ‎cu al treilea secret de la Fátima
‎și proclamându-se Isus Hristos pe Pământ.
‎Voi resuscita oameni ‎care au fost declarați morți,
‎atâta timp cât Vaticanul spune adevărul
‎și anume că sunt Iisus Hristos.
‎Îl voi resuscita. ‎Spuneți-i lui Ronald Reagan.
‎Glonțul care l-a lovit și rănit în abdomen ‎pe Ioan Paul al II-lea
‎și care a fost găsit ‎în interiorul papamobilului Campagnola,
‎însuși Papa a decis să-l pună în coroana
‎statuii Fecioarei Maria din Fátima, ‎deoarece a spus mereu
‎că a fost salvat miraculos ‎de Fecioara Maria din Fátima.
‎De aceea o analiză balistică a glonțului ‎nu a fost autorizată niciodată,
‎deși am fi putut afla adevărul din el.
‎Dacă am fi recuperat glonțul, ‎l-am fi putut analiza,
‎am fi dovedit că nu fusese tras ‎cu Browningul lui Ali Ağca.
‎Știam deja că acest Browning ‎a tras două focuri.
‎Dacă aș fi putut să-l analizez…
‎Ioan Paul al II-lea
‎le spune simbolic ‎organizatorilor acestui atac:
‎„Știu, vă iert și închei ‎chestiunea pentru totdeauna.
‎Nu mai vorbim despre asta.”
‎Nu există niciun al treilea glonț.
‎Nu există.
‎Trebuie să vezi imaginile
‎care sunt în mâinile ‎Poliției Științifice din Roma.
‎Cred că Ali Ağca nu știe ‎cine a comandat crima,
‎atentatul asupra lui Ioan Paul al II-lea.
‎Cred că a primit ordine,
‎a primit niște bani ca să-și facă ‎treaba de ucigaș profesionist.
‎Atentatul acesta e o poveste
‎care a inspirat mulți scriitori, ‎multe articole
‎și multe versiuni.
‎Poate vom ști peste 50 de ani.
‎Poate peste 100 de ani ‎se va descoperi că, în realitate,
‎cardinalul sau un alt prelat ‎era un om al serviciilor secrete,
‎care avea sarcina de a-l elimina pe papă.
‎27 DECEMBRIE 1983
‎E un eveniment incredibil.
‎E un om care suferă
‎și care vine să te viziteze.
‎Istoria lumii e plină de răzbunare.
‎Așa că a venit la mine.
‎Și, desigur,
‎nu mă așteptam.
‎Apoi directorul închisorii a spus ‎că Papa vrea să mă viziteze.
‎Am spus că aș fi foarte fericit.
‎Deci Papa a venit, e incredibil,
‎de parcă venea să vadă ‎un prieten sau un vecin.
‎A zis: „Bună dimineața!”
‎Normal…
‎l-am primit ca pe un prieten, ‎ca pe un frate.
‎Iar apoi…
‎Am întrebat dacă mă iertase.
‎A zis: „Da, imediat la Radio Vatican.”
‎Apoi am întrebat: „Te rogi pentru mine?”
‎Mi-a răspuns: „Da, în fiecare zi.”
‎A fost uimitor.
‎Papa se ruga pentru mine în fiecare zi?
‎Te simți eliberat.
‎E o mare fericire, o mare seninătate.
‎Pentru mine a fost un moment istoric,
‎un moment de neuitat în viața mea.
‎Iertarea papei a fost ca un miracol.
‎După părerea mea, va rămâne un mister, ‎pentru că nu cred
‎că va fi vreodată posibil ‎să găsim dovada de netăgăduit
‎care să identifice ‎organizatorul atentatului.
‎Nu am ajuns la un verdict.
‎Nici acum nu putem spune o concluzie.
‎În timp, cred că adevărul ‎va ieși la iveală.
‎Dar adevărul istoric vine după mult timp.
‎Ağca a executat 19 ani într-o închisoare ‎italiană pentru împușcături.
‎A fost eliberat în 2000 ‎și a mai executat zece ani
‎în Turcia pentru uciderea ‎unui redactor de ziar.
‎Acum, după mai bine de 30 de ani,
‎acel act de iertare ‎l-a adus înapoi la Vatican
‎să aducă un omagiu la mormântul papei.
‎Am venit aici pentru că în 27 decembrie
‎e aniversarea întâlnirii mele ‎cu Papa în 1983.
‎Mă bucur că sunt în Piața Sfântul Petru,
‎locul unde a avut loc miracolul ‎și unde e căminul creștinismului.
‎Am fost acolo să-l vizitez,
‎iar când am fost ‎în fața mormântului papei, am spus:
‎„Frate Karol Wojtyla,
‎am venit să-ți onorez memoria.
‎De asta sunt aici.”
‎E o energie, să zicem, ‎supraomenească, supranaturală.
‎El a spus: „Trebuia să faci asta.”
‎Prin asta vrea să spună ‎că trebuia să se întâmple.
‎OPERAȚIUNI DE SPIONAJ
‎Subtitrarea: Marcel Negrău