MÜNCHEN 1972
Tässä Jim McKay suorana ABC:n päämajalta.
Olympiarauha rikkoutui juuri ennen aamunkoittoa,
kun konepistoolein varustetut arabiterroristit -
tunkeutuivat Israelin joukkueen asuintiloihin.
Tämä on rakennus numero 31.
Seuraavaksi kuvaamme ikkunoita, joiden takana kahdeksaa tai yhdeksää -
kauhuissaan olevaan ihmistä pidetään panttivankeina.
Musta syyskuu oli tuolloin vaarallisin -
ja vihamielisin palestiinalainen terroristijärjestö.
Viimeisimmän tiedon mukaan lentokentällä on "helvetti irti".
Keskiyöhön mennessä tiesimme, että operaatio oli epäonnistunut.
Kaikki panttivangit kuolivat.
Golda Meirille, pääministerille,
tämä oli liikaa.
Golda käski lähettää "pojat" paikalle. He olivat Mossadin kommandoryhmä.
Operaation nimi oli "Jumalan raivo",
ja sen tavoitteena oli löytää ja tappaa -
Mustan syyskuun johtajat.
Nyt terroristit itse joutuivat metsästyksen kohteeksi.
KESKUSTIEDUSTELUPALVELU
SALAINEN
SALAISIA TIEDUSTELUTEHTÄVIÄ
OPERAATIO JUMALAN RAIVO OSA 1
MÜNCHEN, SAKSA 1972
Vuoden 1972 olympialaiset Münchenissä merkitsivät saksalaisille uutta alkua.
ISRAELIN HALLITUKSEN ENTINEN LEHDISTÖPÄÄLLIKKÖ
Viimeksi olympialaiset pidettiin Saksassa vuonna 1936,
ja Berliinin olympialaiset avasi kukas muukaan kuin itse Adolf Hitler.
Julistan Berliinin olympialaiset,
modernin ajan 11. olympialaiset, avatuiksi.
Israelilaisille tämä oli suuri pulma.
Pitäisikö sen osallistua olympiakisoihin Saksan alueella?
He päättivät tehdä sen.
Loistavat urheilijamme unelmoivat päivästä…
HISTORIOITSIJA, KIRJAILIJA JA POLIITIKKO
…jona he kilpailevat olympialaisissa.
Meillä oli läntisen maailman nopein juoksija -
ja odotimme hänen voittavan olympiamitalin.
Heillä kaikilla oli valtavia odotuksia.
Saksalaiset pitivät vuoden 1972 kisoja -
vuoden 1936 natsihallinnon aikana pidettyjen olympialaisten vastakohtana.
HISTORIOITSIJA JA GOLDA MEIR -ELÄMÄKERTURI
He halusivat tehdä olympialaisista iloisen tapahtuman,
joten he eivät halunneet vartijoita -
näkyville olympiakylään, ja alueen vartiointi oli heikkoa.
Kun Israelin suurlähetystö lähestyi Saksan olympiakomiteaa -
ja pyysivät lisäsuojelua urheilijoilleen, he vastasivat:
"Mitä tarkoitatte? Täällä vallitsee olympialaisten henki.
Mitään pahaa ei tapahdu."
Nimeni on Avraham Melamed.
Olen entinen kilpauimari.
Olin tuolloin Israelin vahvin uimari olympialaisissa.
OLYMPIAKYLÄ - MÜNCHEN, SAKSA 5. SYYSKUUTA 1972
ISRAELIN JOUKKUEEN RAKENNUS
Heräsin noin viiden maissa, ehkäpä kello 5.15.
Naapuriasunnosta kuului ääniä.
Kuulosti siltä, että joku liikutteli huonekaluja edestakaisin.
Kuului huutoa. Toisesta asunnosta tuli kovempia ääniä.
Konepistoolien ääniä.
Sitten kaikki hiljeni.
Yksi joukkueen tarkka-ampujista, joka asui yläkerrassani,
tuli kysymään minulta: "Kuulitko, mitä tapahtui?
Palestiinalaiset ottivat panttivankeja." Emme tienneet, mitä tehdä.
Katsoimme ulos ikkunasta.
Ensin näin painijan, Munin, makaavan kuolleena jalkakäytävällä.
Tajusimme, että tilanne oli vakava.
Päätin, etten halunnut jäädä sinne.
Avasin ikkunat ja lähdin asunnosta.
Heti, kun pääsin ulos,
saksalainen vartija otti minut kiinni ja vei jonnekin muualle.
Aluksi poliisi ei ymmärtänyt, mistä oli kyse.
He eivät voineet uskoa, että terroristit pääsisivät olympiakylään.
Jonkin ajan kuluttua he viimein tajusivat, että kyseessä on -
terroristien aiheuttama panttivankitilanne.
Uutisia Münchenin olympiakylästä,
jossa varhain tänä aamuna palestiinalaississit -
hyökkäsivät Israelin asuintiloihin. Asemiehet tappoivat kaksi israelilaista -
ja pitävät 20 urheilijaa ja kuutta virkamiestä panttivankeina.
Sissit vaativat 250 arabivangin vapauttamista Israelissa -
ennen keskipäivää. Neuvottelut jatkuvat Saksan hallituksen kanssa.
LÄNSI-SAKSA
MÜNCHEN - JERUSALEM
JERUSALEM, ISRAEL 5. SYYSKUUTA, KELLO 9.00
Olin Jerusalemissa. Varhain aamulla kuulin uutiset radiosta -
ja kiirehdin pääministerin luokse.
Hän oli kuullut asiasta puolustusministeriltä sekä uutisista.
Tunsin olevani avuton ja häpeissäni.
Miten päädyimme tilanteeseen,
jossa palestiinalaiset pääsivät olympiakylään -
ja pitävät useaa israelilaista panttivankina -
koko maailman seuratessa sivusta? Tilanne oli järkyttävä.
Tilanne sai alkunsa, kun Kansainvälinen olympiakomitea…
PALESTIINALAINEN HISTORIOITSIJA
…kielsi Palestiinaa osallistumasta olympialaisiin.
"Miksi he hylkäsivät meidät?" Palestiinaa ei pidetty valtiona.
Terroristit kuitenkin halusivat koko maailman tietävän asiastaan.
Mutta israelilaisten tappaminen ei koskaan ollut tarkoituksena.
Palestiinan vallankumouksellinen liike syntyi vuonna 1984.
Kodeistaan karkotetut ihmiset pitivät tilannetta katastrofina.
He kutsuivat tilannetta "nakbaksi" ja syyttivät siitä länsimaita -
ja juutalaisia, jotka heidän silmissään tekivät Israelista siirtomaavallan.
Heidän tuli taistella Israelia vastaan saadakseen takaisin maansa,
joka heiltä epäreilusti vietiin.
Palestiinan vapautusjärjestöä, PLO:ta, johti Jasser Arafat.
JASSER ARAFAT PALESTIINAN ENTINEN PRESIDENTTI
Hänen lausuntonsa mukaan juutalaisilla ei ollut oikeutta omaan valtioonsa.
Hänestä juutalaiset eivät olleet kansa vaan uskonto.
He voisivat siis elää, missä haluavat.
Se ei antanut perusteita erilliselle,
suvereenille juutalais-sionistiselle kokonaisuudelle nimeltä Israel.
Golda Meir oli hyvin tiukka.
Hänen pääministerikautensa aikana -
Israel koki useita terrori-iskuja -
sekä Israelissa että ulkomailla. Golda ei koskaan -
myöntynyt terroristien vaatimuksiin.
Hän oli hieman vainoharhainen.
Golda kuvitteli, että juutalaisia vihattiin.
Hän kuvitteli, että antisemitismi oli voimakasta kaikkialla.
Pääministeri kutsui heti hallituksen koolle.
Kello oli 9.30 aamulla. Tuolloin päätettiin,
ettei Israel neuvottelisi panttivankeja ottaneiden palestiinalaisten kanssa.
Tässä tapauksessa tekijänä oli Musta syyskuu.
Jasser Arafat, Palestiinan vapausjärjestön johtaja,
perusti Mustan syyskuun. Hän perusti myös -
PLO:n sotilaallisen siiven nimeltä Fatah.
Hän loi huippusalaisen uuden terroristiryhmän,
joka oli tavallaan vastarintaliike vastarintaliikkeen sisällä.
Musta syyskuu perustettiin muistona vuoden 1970 syyskuun tapahtumille.
Tuolloin Jordanian kuningas Hussein,
jonka valtakunnan palestiinalaiset valloittivat -
ja saivat lähes täysin haltuunsa,
lähetti armeijan ja tykistön palestiinalaisia vastaan.
Se oli verilöyly palestiinalaisille.
Mustaan syyskuuhun kuuluu joukko ihmisiä Al Fatahista.
MUSTAN SYYSKUUN SISSIJOHTAJA
Kyllä, itse Arafat. En todella tiedä, tukeeko hän Mustaa syyskuuta vai ei.
Ja näitä ihmisiä tai tätä ryhmää -
tukevat Al Fatahin johtajat.
Ketkä heistä?
Abu Youssef ja Abu Iyad. Abu Iyad suunnitteli iskun Müncheniin.
ISRAELIN ENTINEN PÄÄMINISTERI
Olympialaiset olivat heidän kannaltaan hyvä valinta.
Jo 50 vuotta sitten -
sadat miljoonat ihmiset olivat tapahtuman lumoissa.
Paikalle lähetetään lisäjoukkoja. Ihmiset odottavat.
Tunnelma kuitenkin on muuttunut jännittyneemmäksi.
Saavuttuani paikalle -
kuulin poliisilta, että alkaisin johtaa -
suunniteltua vastaiskua,
jonka avulla meidän piti vapauttaa israelilaiset panttivangit.
Tietojemme mukaan aseistetut miehet ovat valmiina rynnimään huoneisiin,
joista arabitarkkailijoiden päät pilkistivät hetki sitten.
Tämä tapahtuu nyt, jos voitte uskoa, 20. olympialaisten aikana.
SUORA LÄHETYS
Siirryimme kyseisen rakennuksen katolle.
Odotin radio kädessä -
käskyä aloittaa operaatio. Koodisanamme oli "auringonpaiste".
Eikä -
merkkiä koskaan annettu.
Sillä välin -
eräs fiksu kuvausryhmä oli siirtynyt viereiseen kortteliin -
ja kuvasi suoraan katolle, jolla olimme.
Tämän takia terroristit näkivät -
asemamme suoraan televisiosta.
Se oli yksi syy operaation keskeyttämiseen.
Sitten yhtäkkiä meidän käskettiin tulla alas katolta.
Siirtyisimme Fürstenfeldbruckiin.
Siellä odotti lentokone.
Terroristit vaativat -
vapaata ja turvallista poistumisreittiä Saksasta.
Sissit vaativat lupaa lentää Saksasta tuntemattomaan määränpäähän,
kun heidän vaatimuksensa on täytetty.
Lähes 500 saksalaista poliisia on eristänyt olympiakylän -
ja tuo nyt konekiväärejä aukiolle.
He pitävät kamerat, toimittajat ja katsojat kaukana.
Willy Brandt oli Saksan pääministeri ja Israelin suuri ystävä.
Israel ei voinut muuta kuin pyytää Saksan hallitukselta lupaa -
lähettää paikalle oma kommandoryhmänsä,
ryhmän Mossadin agentteja, jotka yrittäisivät pelastaa panttivangit.
Saksalaiset kieltäytyivät siitä kohteliaasti.
He hyväksyivät vain sen, että Mossadin johtaja, Zvi Zamir,
seuraisi tilanteen etenemistä sivusta.
Päätettiin, että Mossadin johtaja, Zvi Zamir, matkustaisi Saksaan.
Mossad on erikoistehtäviä hoitava laitos.
Se vastaa Amerikan CIA:ta.
Münchenin olympialaisten aikaan pääministeri Golda Meir nimitti -
Zvi Zamirin Mossadin johtajaksi.
Kun Zamir saapui paikalle, saksalaiset näyttivät hänelle suunnitelman -
panttivankien pelastamiseksi.
Helikopterit veisivät sekä vangit että terroristit -
lentokentälle, jossa Lufthansan lentokone odotti heitä.
Se veisi terroristit Kairoon panttivankien kanssa.
Kun ryhmä saapuisi turvallisesti Kairoon, panttivangit vapautettaisiin.
Kun terroristit lähtisivät helikopterista tarkastamaan lentokonetta,
tarkka-ampujat tappaisivat heidät.
Lentokoneessa odotti myös kommandoryhmä,
joka tappaisi loput. Näin he pelastaisivat panttivangit.
Zamir piti sitä hyvänä suunnitelmana. Suunnitelmassa ei ollut vikaa.
Sen toteutuksessa sen sijaan oli.
Panttivangit tuotiin bussilla helikopterikentälle lähellä olympiakylää.
Sieltä he lensivät kahdella kopterilla -
Fürstenfeldbruckin lentokentälle, joka oli lähellä Müncheniä.
Zvi meni katolle…
KIRJAILIJA, WITH OPEN EYES
…ja seurasi kaikkea sieltä käsin.
Hän huomasi heti ongelman. Asiat eivät edenneet suunnitellusti.
Pahin mahdollinen asia tapahtui. Terroristien johtajat lähestyivät konetta.
He huomasivat, että se on ansa. Lentokone ei ollut oikea.
Heidän piti nousta saksalaiseen koneeseen, joka veisi heidät arabimaahan.
Saksan hallitus oli varma, että tämä johtaisi vankien kuolemaan.
Siksi päätettiin, että sissit tapettaisiin lentokentällä.
He myöntävät, että poliisi ampui ensin.
Koitti paniikki. Yöllä oli pimeää. Ei valon pilkahdustakaan.
Oli pysyttävä suojassa, jotta kollegamme eivät ampuisi meitä.
Yhtäkkiä helikopteri oli tulessa.
Sissit alkoivat ampua kohti panttivankeja.
Palestiinalaiset heittivät käsikranaatteja helikopterien sisään.
Panttivangit olivat niissä sisällä penkkeihin sidottuina.
He kuolivat ja ruumiit paloivat.
RAJAVARTIOLAITOS
JERUSALEM, ISRAEL 6. SYYSKUUTA, KELLO 1.00
Golda oli kotonaan muutaman merkittävän ministerin kanssa,
ja he saivat ristiriitaisia tietoja Münchenin tapahtumista.
Noin kello yhdeltä aamulla kerrottiin,
että operaatio onnistui.
Kaikki urheilijat vapautettiin, ja he ovat turvassa,
ja kaikki terroristit tapettiin.
Goldan kotona huokaistiin helpotuksesta,
koska yön aikana hermot olivat kireällä.
PANTTIVANGIT VAPAUTETTIIN
KAIKKI TURVASSA
Syyskuun 5. päivän illalla julkaistiin raportteja…
ISRAELILAINEN DIPLOMAATTI
…Saksan hallituksen ja median toimesta. Ne olivat todella positiivisia.
Niiden mukaan pelastusoperaatio -
oli onnistunut ja kaikki panttivangit oli vapautettu.
Sitten tuli puhelu Zvicka Zamirilta.
Kello oli varmaankin noin 3.10 aamulla. Hän sanoi:
"Golda, he ovat kaikki kuolleita. Näin sen. Kukaan ei selvinnyt."
Voi vain kuvitella,
millainen suru valtasi heidät, kun he kuulivat asiasta.
Koko kansakunta suri.
Tunnelma muuttui euforisesta vapautumisen juhlimisesta -
syvään masennukseen silmänräpäyksessä.
Saksalle siitä tuli lopulta katastrofi.
He eivät pyytäneet israelilaisten apua, koska halusivat hoitaa tilanteen itse.
Saksan hallitus luuli, että riitämme.
TOIMITTAJA, ENTINEN SAKSAN TIEDUSTELUPÄÄLLIKKÖ
Emme riittäneet. Se oli ongelma.
Eräs silminnäkijä kuvaili tapahtumaa kauheimmaksi näkemäkseen asiaksi.
Se oli kauhea tragedia.
Ja Zvi Zamir, Mossadin johtaja, seurasi kaikkea sivusta -
ja huomasi operaation epäonnistuvan.
Istuimme korvat kiinni radiossa.
Jossain vaiheessa kuulimme ilmoituksen.
Suurimmat toiveemme ja pahimmat pelkomme toteutuvat harvoin.
Pahimmat pelkomme ovat juuri toteutuneet.
Meille on kerrottu, että panttivankeja oli 11.
Kaksi tapettiin majoitustiloihin eilen aamulla.
Yhdeksän sai surmansa lentokentällä tänä iltana.
He ovat kaikki poissa. -Tunnen kylmiä väreitä sitä ajatellessa.
Olimme hiljaa useita minuutteja.
Meillä kaikilla oli omat ajatuksemme muttemme sanoneet mitään,
koska sopivia sanoja ei ollut.
BEN GURIONIN LENTOASEMA TEL AVIV, ISRAEL
Muistan kuvat ja televisiolähetykset,
joissa arkkuja kannettiin ulos lentokoneesta.
ISRAELIN URHEILIJOIDEN HAUDAT TEL AVIVIN HAUTAUSMAA, ISRAEL
Se oli järkytys kaikille.
Suuri pettymys. "Miten hitossa tämä oli mahdollista?"
Golda Meir sanoi puheessaan:
"Jo toisen kerran juutalaisia tapetaan, teurastetaan Saksan maaperällä."
Knessetin jäsenet,
luonnollinen velvollisuutemme on taistella Israelin-vastaisia -
terroristijärjestöjä vastaan.
Terroristien toiminta kehittyy jatkuvasti,
ja meidän on valmistauduttava tähän sotaan entistäkin enemmän.
Golda Meir vaati kostoa. Eikä vain hän.
Koko hallitus vaati sitä. -Kaksi miestä tuli tapaamaan Goldaa.
He sanoivat "Kuuntele. Musta syyskuu toteutti tämän operaation.
Tälle järjestölle on pantava piste."
He olivat jo tehneet veritekoja eivätkä aikoneet lopettaa.
Jos murskaamme tämän käärmeen pään,
jos tapamme järjestön johtajat,
tuhoamme Mustan syyskuun täysin.
Sitä varten meidän pitää lähettää -
kommandoryhmämme vieraisiin maihin,
joissa Mustan syyskuun johtajat -
valmistelevat seuraavia operaatioita. Niissä voimme hoidella heidät.
Golda Meir pääministerinä ollessaan -
hyväksyi empimättä ennaltaehkäisevät hyökkäykset ja kostotoimet -
terroristeja vastaan arabimaissa.
Mutta hän torjui täysin ehdotukset,
joissa Israel hyökkäisi terroristien kimppuun -
suvereeneissa ja ystävällisissä valtioissa Euroopassa.
Münchenin verilöyly muutti kaiken.
Tämä oli hänelle liikaa.
Hän oli samaa mieltä Knessetin jäsenen kanssa.
Nyt terroristit itse joutuisivat metsästyksen kohteeksi.
Mutta Golda korosti,
että meidän tulisi tehdä kaikkemme,
jotta sivulliset eivät loukkaantuisi.
Israel on ainutlaatuinen.
Se kehitti puolustusjärjestelmän,
joka rankaisee ihmisiä jo siitä, että heillä on motivaatio tehdä rikos.
Israel ei ole ainoa maa maailmassa, joka käyttää…
Kutsumme niitä kohdemurhiksi tai aikapommien pysäyttämisiksi.
Yhdysvallat ja muutkin maat ovat tehneet niin.
Iskua seuranneet tapahtumat ovat tärkeitä, koska Israelin turvallisuuspolitiikka -
perustuu suojeluun, ennakointiin ja ennaltaehkäisyyn.
Israelin reaktio Münchenin verilöylyyn on ennaltaehkäisevä liike.
Tämä estäisi tulevat iskut.
Golda Meir oli todella määrätietoinen -
muttei halunnut tehdä päätöstä yksin.
Hän kutsui paikalle puolustusministeri Moshe Dayanin -
ja kaksi muuta turvallisuuskysymyksistä vastaavaa ministeriä.
Yhdessä he perustivat X-komitean,
joka päätti Mossadin suosituksen perusteella iskujen kohteet.
Hyökkäysten jälkeisenä päivänä pääministerin kanslia -
määräsi kosto-operaation järjestettäväksi. Sille annettiin nimi "Jumalan raivo".
Operaatiota varten luotiin Mossad-ryhmä nimeltä Kidon,
joka vastasi salamurhien valmistelusta ja toteuttamisesta.
Perusperiaatteena oli ampua ja olla hiljaa.
Samalla kuitenkin heidän tuli puhua asiasta tiettyjen ihmisten kanssa.
Näin he levittivät sanaa siitä, että Israel oli salamurhien takana.
Kidon oli Mossadin operatiivisen osaston alayksikkö.
He hoitivat tämän tehtävän. Kidon sai kohteen,
valmisteli operaation ja teloitti kyseisen henkilön.
Onneksi meiltä löytyi tarpeeksi kovapäisiä ihmisiä tällaiseen hommaan.
Kidon teki listan kohteista ja alkoi etsiä heitä.
Mike Harari johti useita kommandoryhmän operaatioita.
ENTINEN TIEDUSTELUPÄÄLLIKKÖ, MOSSAD
Harari oli salaisten agenttien aatelia.
Hän oli yksi Mossadin perustajista.
ROOMA, ITALIA 6. LOKAKUUTA 1972, KELLO 22.00
Ensimmäinen kohde oli Roomassa.
Abdel Zwaiter.
Hän oli lempeä ja mukava mies. Runoilija.
Mutta tämän lempeän ulkonäön takana majaili hyvin ovela mieli.
Hän suunnitteli pieniä operaatioita Israelia vastaan.
Abdel Zwaiter oli menossa kotiin illalliselta. Aulassa, hissin luona…
odotti kaksi israelilaisryhmän miestä, jotka ampuivat hänet.
Hän oli ensimmäinen.
PARIISI, RANSKA 7. JOULUKUUTA 1972
Tuolloin kaiken toiminnan ydin,
Mossadin päämaja, oli Pariisissa.
Joten Mike, kuten monet muutkin, asui Pariisissa ja toimi sieltä käsin.
Tohtori Hamshari asui Pariisissa -
ranskalaisen vaimonsa kanssa. Pariskunnalla oli pieni tytär.
Hänkin oli mukava mies.
Hamshari edusti rauhaa. Hän jopa antoi haastatteluja rauhallisista aatteistaan.
Sellaisia hyökkäyksiä ei koskaan tapahdu Ranskaa vastaan -
maan poliittisen aseman takia.
Voiko Ranskassa elää rauhassa? Pelkäätkö henkesi puolesta?
En pelkää, mutta en halua uhmata kohtaloa.
Israelin tutkimuksen mukaan hän oli -
yksi Mustan syyskuun johtajista Euroopassa.
Heidän piti keksiä tapa tappaa Hamshari,
kun hänen vaimonsa ja lapsensa eivät olleet lähellä.
Hamshari sai puhelun naiselta nimeltä Patricia Roxburgh.
Hän oli Kanadasta peräisin oleva valokuvaaja ja toimittaja.
Taustatarina oli siis kohdallaan. Naisen oikea nimi oli Sylvia Raphael.
Hän oli syntynyt Etelä-Afrikassa.
Sylvia Raphael oli yksi Israelin loistavista naisagenteista.
Hän palveli vapaaehtoisena Mossadissa. Raphael soitti Hamsharille -
ja sanoi haluavansa haastattelun. He tapasivat kahvilassa Pariisissa.
BAARI - SAVUKKEITA
Haastattelun aikana pari Mossadin agenttia -
tunkeutui Hamsharin asuntoon -
ja asensi pommin hänen puhelinpöytänsä alle.
Seuraavana päivänä,
kun hänen vaimonsa ja lapsensa olivat lähteneet asunnosta,
kaksi henkilöä saapui Hamsharin asuinrakennuksen eteen.
Toisella heistä oli kädessään kaukosäädin.
Sylvia Raphael soitti ja kysyi: "Onko tohtori Hamshari puhelimessa?"
Hamshari vastasi myöntävästi.
Sitten Raphael antoi merkin kollegalleen, joka painoi nappia.
Pommi räjähti ja haavoitti vakavasti Hamsharia,
joka kuoli ranskalaisessa sairaalassa. Hamshari oli toinen kohde.
Kun hänet tapettiin,
kollegani olivat järkyttyneitä ja paheksuivat Mossadia,
koska he olivat kostaneet henkilölle,
joka ei ollut aktiivisesti osoittamassa mieltään -
Pariisin kaduilla kuten monet Lähi-idän roistot.
Kaksi kuukautta iskun jälkeen pari Kidonin tyyppiä -
tuli luokseni.
He toivat ilmakuvan asuinrakennuksista hienostoalueella -
Beirutin keskustassa ja sanoivat:
"Meillä on lista ihmisistä, jotka on eliminoitava. Hoidamme tehtävää."
Näissä kahdessa rakennuksessa Beirutin Verdun Streetillä -
asui kolme terroristia.
Yksi heistä oli Abu Youssef Al-Najjar, Mustan syyskuun operatiivinen johtaja.
Toinen oli Kamal Adwan, joka oli myös operatiivinen johtaja.
Kolmas oli Kamal Nasser,
joka oli PLO:n ja terroristijärjestöjen puolestapuhuja.
He kysyivät minulta, voisinko suunnitella operaation heidän tappamisekseen.
Sanoin, että eiköhän se onnistu. He kysyivät, mitä minulla oli mielessäni.
BEIRUT, LIBANON
Saavuimme ohjusveneillä Beirutin rannikolle.
Ryhmään kuului 15 miestä ja liikuimme yhdessä keskiyön jälkeen.
Se vaikutti hieman epäilyttävältä, joten päätimme korjata tilanteen -
pukemalla neljä meistä naisiksi.
Valmistauduimme kunnolla. Laitoimme peruukit,
huulipunaa, ripsiväriä, sinistä meikkiä silmien alle.
Ajoimme läpi kaupungin.
Pysäköimme auton noin 70 metrin päähän rakennuksesta ja aloimme kävellä.
Menin parini kanssa ensimmäisenä.
Panin pääni vasten pidemmän miehen hartiaa.
Agentti oli kuin poikaystäväni.
Saavuimme rakennukselle. Kolme ryhmää, joiden oli määrä tunkeutua asuntoihin,
meni portaikkoon.
Odotin heidän vahvistustaan, että he olivat asemissaan.
He räjäyttivät pommit ja menivät yhtä aikaa asuntoihin sisään.
Kolme terroristia tapettiin.
Kun ryhmä saapui yhden miehistä huoneeseen,
miehen vaimo seisoi hänen takanaan. Mies ammuttiin ja vaimokin kuoli samalla.
Toisessa asuintornissa -
naapurioven takana ollut nainen oli jo tapettu.
Rakennuksesta tuli ulos mies, jolla oli nahkatakki, viikset sekä tumma iho.
Hän otti aseen käteensä ja alkoi ylittää tietä kohti meitä.
Kysyimme häneltä ihmetellen, mitä oli tapahtunut.
Murahdin blondille kaverilleni: "Se on tehtävä."
Muistan yhä järkytyksen miehen silmissä,
kun kaksi nuorta naista avasivat takkinsa -
ja alkoivat ampua häntä konepistoolein.
Menetimme siis yllätystekijän,
koska tämä tapahtui ennen kuin ryhmät pääsivät asuntojen oville.
Lähdimme juosten pois kadulta.
Koko ampumistilanne kesti seitsemisen minuuttia.
Puolen tunnin kuluttua saapumisestamme olimme taas merellä.
Tehtävä suoritettu.
Vaikka jokainen meistä oli kohde…
FATAH-TAISTELIJA
…Israelin hallituksella ja Mossadilla oli prioriteettinsa.
He olivat Kamal Adwan, Kamal Nasser ja Youssef Al-Najjar.
Tämä ryhmä oli -
tärkein Mossadille. Mossad tappoi heidät vuonna 1973.
Sitten he keskittyivät Ali Hassan Salamehiin.
Salameh oli Palestiinan kansalainen, jolla oli omanlaisensa taustatarina.
Hänen isänsä, Hassan Salameh,
oli yksi palestiinalaisista, jotka tapettiin tai kuolivat marttyyreina -
Palestiinan vallankumouksen aikana -
sionistiliikkeen -
ja Palestiinan sotilaiden välisissä taisteluissa.
Siksi tämä nuori palestiinalainen liittyi Fatah-liikkeeseen -
valmistuessaan yliopistosta vuonna 1964.
Hän oli osa Jasser Arafatin sisäpiiriä,
johon hän kuului sekä tunne- että verisiteellä.
Abu Hassan Salameh saavutti Fatahissa -
äärimmäisen tärkeän aseman.
Hänestä tehtiin henkilö, joka hallitsi kaikkia tapauksia -
ja operaatioita Mossadia ja Israelia vastaan.
Salameh muodosti kansainvälisen arabiryhmän,
joka seurasi ja metsästi -
kaikkia Mossadin jäseniä.
Siitä hetkestä lähtien hänestä tuli Mossadin pahin vihollinen.
Golda Meir antoi hänelle eriskummallisen nimen,
"Punainen prinssi".
Meirin mukaan se tarkoitti murhaajaa, joka oli vuodattanut -
paljon israelilaista, juutalaista verta.
Moni Mossadin agentti, ilmiantaja ja tarkkailija -
etsi Ali Hassan Salamehia.
Ali Hassan Salameh nähtiin kaikkialla. Hänet nähtiin lähtemässä Genevestä.
Hän lähti pohjoiseen, ehkä Tanskaan.
Sitten libanonilainen ilmiantaja kertoi, että hän matkusti Norjaan.
Tietojen mukaan Salameh oli Lillehammerin pikkukaupungissa.
LILLEHAMMER, NORJA HEINÄKUU 1973
Kun israelilaiset saapuivat Lillehammeriin, Mike Harari on siellä.
Zvi Zamir, Mossadin johtaja, oli siellä. Siellä oli myös mies nimeltä Dan Arbel.
MOSSAD-AGENTTI
Paikalla oli myös ainakin kaksi naista.
Yksi oli Sylvia Raphael. Hän tietenkin oli aina paikalla.
Toinen oli ruotsalainen tyttö nimeltä Marianne Gladnikoff.
MOSSAD-AGENTTI
He kaikki lähtivät eri suuntiin etsimään Salamehia.
He löysivät Ali Hassan Salamehin.
Hän istui rennosti kahvilassa ja höpötteli toisten kanssa.
Salamehia tarkkaillessaan ryhmä huomasi monia outoja asioita.
Ensinnäkin hän liikkui polkupyörällä.
Salameh kävi ulkona ilman turvamiehiä. Kukaan ei vahtinut häntä.
Hän asui kehnossa asunnossa Lillehammerin laitamilla.
Mossadilla oli valokuva Salamehista, joka oli hyvin rakeinen.
Sylvia Raphael oli todella epäileväinen. "Tuo ei näytä oikealta mieheltä."
Mutta Mike Harari ja Zvi Zamir, kommandoryhmän päällikkö,
jotka olivat tottuneet olemaan oikeassa, antoivat käskyn tappaa tämä mies.
Illalla he näkivät jälleen Salamehin.
Hän oli menossa raskaana olevan naisen kanssa elokuviin.
Pariskunta tuli ulos teatterista. Ryhmä seurasi heitä. He nousivat bussiin.
Ryhmä seurasi paria autolla, kun he nousivat bussista.
He ampuivat Salamehin kuoliaaksi ja olivat todella onnellisia.
Suurmenestys. Hyvä, pojat. Menkää kotiin.
Ampujat lähtivät heti. Myös Harari ja Zamir lähtivät.
Tämä mies ei kuitenkaan ollut Ali Hassan Salameh.
He tappoivat väärän miehen.
SEURAAVASSA JAKSOSSA
Salainen palvelu, Mossad, murhasi hänet.
TELOITETTU
Hän ei liittynyt palestiinalaisiin.
Golda sanoi: "Suojelemme sodassa israelilaisten henkiä,
ja sodassa voi tapahtua virheitä."
Operaatio Mustan syyskuun johtajien tappamiseksi -
onnistui erinomaisesti.
Mutta yksi heistä selviytyi silti, Ali Hassan Salameh.
Arafat määräsi Ali Hassan Salamehin luomaan salaisen yhteyden CIA:han.
Mossad päätti lähettää paikalle naisen.
"Sinun on mentävä Beirutiin. Tehtävänäsi on -
tappaa eräs mies."
Tekstitys: Vesa Puosi