...xuta i...
Merda!
Alfa, amb mi!
Surt o et disparem!
Rover, a la dreta!
Endavant!
Per les dues bandes!
Vinga!
Accés denegat.
Endavant! Vinga!
Accés denegat.
No et moguis!
Confirmat, objectiu abatut.
CREAT PER RAPMAN
ESCRIT PER RAPMAN
Perdona, bonica, que podem parlar?
No, tinc xicot.
Sí? No m'estranya. Ets preciosa.
- I si som amics? - Ell és el meu millor amic.
- No busco res més. - D'acord.
DIRIGIT PER RAPMAN
És un noi amb sort.
Jo sí que tinc sort.
Sembla que anem en la mateixa direcció. Et porto?
No faré res estrany.
Vaja, hola.
- De qui és aquest cotxe? - Teu.
- Deixa de fer broma. - Ho dic de debò, Di. És teu.
He entrat a veure'l
i m'han ofert les claus per provar-lo.
Quasi dic que no, però he pensat que hem estalviat molt per a la hipoteca.
- Ha sigut complicat, oi? - Sí...
Ja és hora de permetre'ns un petit luxe.
Amor, amb un luxe així tornarem a la mateixa situació d'abans.
No et preocupis. Seu.
- Seu i fes-te'n una idea. - Mare meva.
Vinga, seu. Mira que bé que et queda.
És el teu color. El blau lliga amb la teva pell.
És preciós, amor, però no podem tenir cotxe.
T'asseguro que sí. He fet els càlculs.
A més, faig hores extres.
- No vas suspendre Matemàtiques? - Ostres!
- Quina punyalada! - És broma, però ho hauria de calcular jo.
D'acord, doncs calcula-ho.
Fes els càlculs, pensa-t'hi bé i veuràs que no hi ha cap problema.
T'ho asseguro.
Ja que tenim aquest supercotxe, l'hauríem de provar.
- M'entens? A veure què pot fer. - Condueixo jo.
Vaja, perdona. Vols conduir?
- Sí. - D'acord, endavant.
Condueix el teu cotxe nou. T'obro la porta.
Les guapes no haurien d'obrir portes.
Condueix el teu cotxe. Mira't.
- Quina por. - Sí.
Quina passada! Bum! Arrenca'l i prova'l.
Sí.
- Que fort. - Oi que ho notes?
- Està fet per a tu. - No puc...
- Gràcies. - De res.
De res.
No m'agraden aquests cabells.
- T'hauries de pentinar. - M'agrada així.
No et queda bé.
- Com va, fill? - Hola.
- Tot bé. - A. J.
Ves, que hem de parlar.
Vinga.
T'agraeixo molt que facis això.
L'he trobat moltíssim a faltar.
Com porta els cabells? S'hi vol fer rastes?
- Ja està? - Au va, Aisha.
- A. J., vine. - Aisha, calma't, si us plau.
He demanat un préstec per aconseguir-ho.
M'han bloquejat les targetes i Hisenda em va al darrere.
Doncs no n'hi ha prou amb 150 lliures cada tres mesos.
Ja ho sé, però ara tinc feina.
Em pagaran divendres. Et donaré tot el que pugui.
Tingues paciència, si us plau.
Deixa'm veure'l.
Si us plau, Aisha.
Que marxem?
Aquí teniu. Bon profit.
No, me'n vaig jo.
Ens veiem d'aquí una estona. Porta't bé.
Sí.
- Tot bé, pare? - Sí, estic bé.
- Vols patates? - No, fes.
- D'acord. - Menja tranquil.
T'he portat una cosa.
Sí, crec que t'agradarà.
Com que et queixaves del mòbil...
Pare!
És l'últim.
- Sí? - Sí, m'han fet un canvi gratuït.
- Tinc l'iPhone nou! - Sí.
- Moltes gràcies, pare. - No és res, nano.
Feu soroll si veniu de l'oest de Londres!
I el sud de Londres és aquí o no?
Què? Vinga!
Amunt!
Tazer.
No m'havíeu dit que vindríeu.
T'havíem d'avisar? Hi ha enemics aquí dins?
Jo no n'he vist cap.
Doncs a passar-ho bé, no?
Què?
Què fot aquí?
VOLS EL MATEIX?
SÍ, EL MATEIX
ELS TB SON AQUÍ
Tranqui, tot bé.
- Com et dius? - Veronica.
Què faràs després?
- Ja ho veurem. - M'agrades, saps?
Els Sixers són fora. Diuen que, si no sortiu, entraran ells.
Obriu la porta!
- Fora d'aquí. - Calla.
Calma, tio.
Ep, Tazer!
- Cagat. - Obriu la porta.
- Tazer. - Sou uns gallines.
Mireu, el de la finestra és el Tiny, oi?
Obriu la porta!
En són un munt.
Jo passo.
Taze, en són masses, tio.
Jo esperaria que vinguessin els altres.
Ep!
Vinga, surt.
Tazer, coi de friqui.
Et gravaré la nostra marca al front.
Surt, tio. Creia que volies brega.
Els Tower Boys són uns gallines. Tazer!
No ets com el Krazy, tros de cagat.
Taze, no et deixis punxar. Esperem...
Esperem els altres. Taze!
- Collons! - Vinga.
Hòstia, tu.
Marxem, que aquests no volen gresca.
- Són uns cagats de merda. - Vinga.
Que us bombin.
- Imbècils. - Quina pèrdua de temps.
- Ep, Skreamer. - Vinga.
Mireu qui ha sortit.
- Què? - Espera, n'estàs segur?
- Taze, fotem el camp. - Què?
No ets el Krazy. Estàs boig?
- Marxem, tio. - Tazer, pirem.
Va, vine!
Cagat de merda.
Chucky, la poli!
Ostres! Han apunyalat el Tazer!
Merda.
- És viu! - L'han apunyalat!
- No ho gravis! Què fas? - Mare meva.
Ostres, quin merder.
- Hola. - Com va?
Perfecte, signa aquí.
Afanya't, que se't crema alguna cosa.
- Adeu. - Gràcies.
- Ja hi vaig jo. - Molt bé.
- Hola. - Hola.
- Tot bé? - Sí, gràcies.
- Gràcies. - Un moment, que ho escanejo.
- És clar. - Gràcies.
- Signa aquí. - I tant.
Bé.
- Té. - Gràcies.
No necessites res més?
No, gràcies.
Creus que és gai?
No són ni les nou.
Qui matina fa farina.
Amb ell faria molt més que farina.
Que ximpleta.
- No entraves a les dotze? - Hi aniré abans per ajudar.
Les dues sabem que, per més que entris d'hora,
no ascendiran mai una dona negra si poden triar algú blanc.
Vull ajudar els pacients.
A més, el que compta no és el color de pell,
sinó qui fa millor la feina.
O així hauria de ser.
D'acord, així que la vols amb doble vidre i protector.
Encara t'interessen les cortines venecianes?
Fantàstic.
És preciós com deixen passar la llum a l'estiu.
Sí, ho posem a la llista?
No, gràcies a tu, Ben.
Sí, és clar.
Molt bé, fins aviat.
Súper, adeu.
"Súper. És preciós com deixen passar la llum".
Tio, però com t'ho fas?
Faig el que cal fer.
En fi, m'has ajudat molt.
- No és res, tio. - Puc veure l'A. J. gràcies a tu.
M'alegro que funcionés.
- I tant! - No m'ho agraeixis.
Si voleu fer hores extres,
poseu l'adhesiu aquí després de la trucada.
- No cal, gràcies. - Jo sí.
- Endavant. - Vaig a totes, ja ho veuràs.
- Andre. - Sí.
Vine al despatx, si us plau.
És clar.
- Un moment, que ho miro. - Sí.
És el que em pensava.
El nou cap ha demanat els antecedents de tota la plantilla.
Els teus han arribat avui.
Gav, només parlo per telèfon.
Andre, ets molt bon treballador i tens uns resultats excel·lents,
però aquesta decisió no és a les meves...
Ep, Dre.
Tio, què ha passat?
Què ha passat?
- Dre! Què ha passat, tio? - Deies que era una mera formalitat,
que no ho mirarien.
Parles dels antecedents?
No fotis! Aquestes coses no les miren mai.
L'acabo de recuperar, tio.
L'acabo de recuperar. Què dirà l'Aisha?
Ja la coneixes. Què dirà?
Eh?
- Ostres, tio... - Quina merda!
Esteu bé?
Escolta, sembles una mica estressat, amic.
Tranquil, tinc just el que et cal. Mira, és Cali Kush de qualitat.
- Bosses plenes. Olora-la. - Ningú vol la teva herba, hòstia.
Fot el camp.
Hola?
Ei, tinc un paquet per al número nou, però no contesten.
- Te'l puc deixar a tu? - És menjar?
Sí, és de Morning Fresh.
Perdona, no agafo menjar.
Em deixes passar? Els hi deixaré davant la porta.
Per entrar cal l'autorització d'un resident.
Em sap greu, adeu.
Molt bé, tio. De conya.
Com va, amic? Morning Fresh.
Fumes una mica de maria?
Porto Cali Kush de qualitat a la butxaca.
No falla mai.
- Ho sento, no fumo. - Jo tampoc fins que vaig començar.
Et faig una oferta de promoció, tres per 25.
Boníssima. Més barat, impossible. Tracte fet?
No? Vols el meu telèfon?
- D'acord, digues. - Ets el millor.
- A veure, 077... - Sí.
- ...009 009 83. - Sí.
- Genial. - Perfecte.
- Així? - Sí. Guarda'm com a "Rod".
- Sí. - Truca'm quan sigui.
- Molt bé. - Truca'm, eh? Adeu.
Hola, bonica.
Com va? Tot bé?
Té una empresa de repartiment.
Li puc preguntar si busca algú.
- Gràcies. - De res.
T'he dit que era molt saborós.
Perdoni, aquí tenim un codi de vestir estricte, així que...
No deixeu entrar homes de classe mitjana amb uniforme?
Classe mitjana? On la veus?
Tros de...
- Seiem. - No puc. Estic treballant.
Necessito un favor.
Busco un restaurant per al divendres, però tots els que he mirat són plens.
- A aquest què li passa? - Res, és agradable.
- Però no... - No t'agrada la decoració?
- Sí, està bé. - L'olor? És conya.
Què celebreu? L'aniversari?
No, mira.
Bum!
Què? El gran Mike farà la gran pregunta?
Sí.
Això sí, ja era hora, tio.
Esteu junts des de tercer d'institut.
- Segon. - Ostres!
Segon d'institut.
Sempre he sabut que m'hi casaria.
Sento que és el moment perfecte, saps?
Tenim una casa. Per fi tenim un cotxe. Som feliços.
Sempre hem sigut feliços, però ara sense estrès.
T'entenc.
- Estic molt content per tu. - Gràcies.
Saps què? Conec un restaurant boníssim i superomàntic.
L'amo és amic meu, així que s'assegurarà que tot vagi bé.
Envia-m'ho, que he de marxar.
- Ja? - A l'hospital. Gràcies.
Torna'm la mà!
- Records a ta mare. - Sí.
HOSPITAL BELGRAVE
Com està la teva germana?
Bé, és la Shar de sempre.
El dia que no hi eres, la infermera es va estar una hora traient-me sang.
- Segur que no tant. - A mi m'ho va semblar.
Crec que li agradava punxar-me.
Ets la pera.
Tu com estàs, maca? Què fa el guapo del teu xicot?
Si jo fos deu anys més jove, tindries un problema.
Sí? Deu anys?
El problema ja el tinc. He vist com et mira.
Li he cantat les quaranta.
No deixaré que se t'acosti.
Hola, saps l'habitació del Tazer?
Perdó, del Tayo Amusan.
El cognom com s'escriu?
A, M, U, S, A, N.
Que bona que està!
Comporta't.
És a l'habitació 109.
Gràcies.
Perdona, jo també tinc un problema.
Tinc un bony entre les cames sempre que...
No facis l'idiota i vine.
Què? Estàs bé?
És poca cosa.
Taze.
Perdó per deixar-te a l'estacada.
N'eren molts.
- No passa res. - Sí que passa, tio.
Què volies demostrar?
Que ets dur com el Krazy?
A la merda. Me la bufa, tio.
La pròxima vegada, ens tindràs al teu costat.
Morirem junts, queda clar?
A mi no em fiqueu en merdes de morir.
Escolteu, ara que el Krazy no hi és, el Chucky es pensa que els Sixers manen.
És el nostre torn.
I això de sortir de festa...
S'ha acabat fins que el Chucky i els Sixers
desapareguin del mapa, sí?
- Molt bé. - Està fet.
- Però si vas ser tu! - Ara vas de bromista, imbècil?
- Mengem alguna cosa? - Sí, vinga.
L'àvia seria feliç que li donessis el seu anell a la Dionne.
Unes persones volen parlar amb tu, mare.
Qui?
Recordes la gent del centre de drepanocitosi?
- Michael. - Hola.
Ella és la meva companya Victoria.
Fa més temps que treballa a l'organització.
Us resoldrà tots els dubtes.
- Hola, molt de gust. - Igualment, Michael.
- Tu deus ser la Tina. - Hola.
Saps com em dic?
El teu fill ha parlat de tu amb els meus col·legues.
Disculpa, Michael, és que no ho tinc apuntat.
Tu també lluites contra la drepanocitosi?
- No. - Ni tan sols té el tret.
- Un noi amb sort. - És una benedicció.
Parla'm d'aquest lloc. Vine, seu, que no mossego.
A veure...
Tina, som d'una organització que es diu Salut i Unitat,
especialitzada en la drepanocitosi.
Tenim uns quants centres arreu del món.
Acabem d'obrir el primer a Londres.
El personal està molt ben format
per cobrir les necessitats de cada pacient.
Tenim màquines de transfusió molt noves,
així que el procediment es redueix a la meitat.
La prioritat de Salut i Unitat
és que els pacients no pateixin més del necessari.
Als primers indicis de malestar o crisi,
oferim l'opioide adequat.
Prou d'esperar a urgències
demanant medicaments com una ionqui.
Aquesta gent entén bé la drepanocitosi.
Sabem que viure amb la malaltia és una gran càrrega
i creiem que ningú ha de dur aquesta càrrega a soles.
En fi, ho trobareu tot al fullet.
Si us interessa alguna cosa
o teniu qualsevol pregunta, contacteu amb mi.
- Gràcies. - Un plaer.
- Igualment. Gràcies per venir. - Moltes gràcies.
Què et sembla?
Té.
Gràcies.
Però què és això?
Has trencat la guardiola? Estàs de conya?
Hi és tot, em penso.
- Falten 50 penics. - A la pròxima.
T'ho prometo.
- De debò? - Sí.
Molt bé, obre la mà.
Gràcies.
Això és per a tu. Te'n dono un més.
- Espera, no em dones la bossa? - Costa 50 penics.
- Això no és seriós. - Sí, és tan seriós com tenir càncer.
- Genial. - Genial.
No estiguis trist. T'estimo molt.
- Ja, adeu. - Em sap greu.
- Així és el negoci. - Sí.
Avui només hem guanyat això.
Ja està?
I això del teu bessó, el llargarut.
No s'assembla a mi.
M'hauria d'haver quedat al súper.
He seguit el teu consell.
He sigut simpàtic per guanyar clients.
Avui m'he apropat a tothom.
"Vols comprar herba?"
Quin camell més pesat, hòstia,
Tot anirà bé. Te'n sortiràs.
Per a tu és fàcil de dir. Pots anar a casa si vols.
Aquí teniu.
Gràcies.
Som-hi, Rod.
Agafa alguna cosa que alimenti.
- Vinga. - Vull això.
- Pastís de poma? No. - Doncs això.
Au va, que has de menjar bé.
Vull fer la meva trucada, si us plau!
Vull fer la meva trucada!
He de trucar als meus pares, si us plau!
No han trobat la Jasmine Johnson.
Encara no?
Ja fa uns mesos. No n'han dit res a les notícies.
Per desgràcia, si no t'assembles a la Madeleine McCann,
com a molt sortiràs a Facebook.
KEMI AMUSAN
Demà veurem la mare.
El Terry creu que hi està implicada, però no ho sé, a mi no m'ho sembla.
Tu llegeixes molt bé la gent.
Confia en el teu instint.
- Que bonic. - Sí, molt.
...la connexió amb ella.
Tu què creus?
- Es quedarà amb ella? - No.
Vull que la meva parella sigui la Karen.
- La Karen no! - Mira-li la cara.
Està plorant?
Que deixin de posar dones negres en aquests programes.
O que hi posin homes que les trobin atractives.
Això és un desastre.
Amor, estava pensant que podríem sortir divendres, no?
Ens arreglem i sopem en un lloc bonic.
Per què?
Perquè sí.
Perquè és divendres.
I ja està?
Sí, ja està.
- D'acord. - Sí?
- Sí, com vulguis. - Tenim una cita.
Molt bé.
Què escolteu?
- Una cançó del Chucky atacant-nos. - Són tot boles, però mola.
Seré l'amo del barri amb la pistola.
Adeu, Twosie i Skreamer. El Tazer obert en canal...
Treu-la.
- Estic sonat. - Sonat.
- Calma't. - No em diguis que em calmi.
...poseu-me a prova...
M'apunyala i ara balleu?
- Perdona, tio. - Calla, hòstia.
A tu què collons et passa?
Per què sempre la cagues, tio?
Ostres, amor! M'acaba d'arribar el ram. És preciós!
Quina cara que han fet totes! "Flors perquè és divendres."
Ara estàs treballant, però et vull dir que t'estimo
i que tinc ganes del sopar.
Adeu.
El sopar!
Què tal, tio? Tot bé?
Sí.
Saps que has de pagar, oi?
Pagar?
Per repartir paquets en aquest barri, idiota.
- No ho sabia. - Què dius? Ets nou o què?
Sí, no és la meva ruta habitual.
Nosaltres agafem els paquets.
Per als petits cobrem 50 lliures, però aquest és enorme.
Et costarà cent lliures.
No porto diners.
És el teu problema, tio. Si no pagues, no entres.
D'acord.
On et penses que vas?
Voleu diners, però no en tinc. Faig la meva feina.
A la merda la teva feina!
Ets imbècil?
Què cony fots?
Taze, tio!
- T'has carregat un civil! - Pirem!
Pirem! Vinga, Taze, corre!
Fotem el camp!
- Vinga, tio. - Merda!
T'has carregat un civil!
Què tal, tio? Tot bé?
Saps que has de pagar, oi?
Pagar?
Per repartir paquets en aquest barri, idiota.
- No ho sabia. - Què dius? Ets nou o què?
Sí, no és la meva ruta habitual.
Nosaltres agafem els paquets.
Per als petits cobrem 50 lliures, però aquest és enorme.
Et costarà cent lliures.
No porto diners.
És el teu problema, tio. Si no pagues, no entres.
- On et penses que vas? - Me'n vaig.
Te l'has carregat!
- Amb un paquet, et quedes aquí. - Escolteu.
No sabia que calia pagar, d'acord?
A la pròxima, prometo que us pagaré.
- Faig la meva feina. - A la merda la feina!
Deixa'l, tio.
Ja t'hem avisat, queda clar?
Ara ho saps.
- A la pròxima, comporta't. - Sí.
- Som-hi. - Collons.
Taze, avui pagues tu el sopar.
Mira que anar regalant el menjar!
Vinga.
Merda!
- Com va, James? Tot bé? - Ja estàs de camí?
És que aquest cotxe és un malson, tio.
- No arrenca. - Vine en autobús.
No puc.
Això fa una olor molt forta, saps?
Empudegaria tot el bus. Per deu lliures, passo.
Lliures? Vull deu boles.
- Vols els diners? - Sí.
Et dono quinze minuts.
Si no vens, em buscaré un altre camell.
Collons!
Merda.
Pareu el bus!
BENVINGUTS A THE BLUE BERMONDSEY
Disculpi.
Perdoni, senyora.
On soc?
Ets a Queen's Drive.
Perdoni, això on és?
A Edimburg.
Com?
A Escòcia?
Coneixes algun altre Edimburg? Perquè jo no.
- Cuines tu? - I si truques a la porta?
Avui surto i t'hauràs d'espavilar.
- On vas tan arreglada? - He quedat amb el Kevin.
- Per què encara el veus? - No el veig i prou.
Tenim una relació, som parella.
Sé que no entens la diferència.
Perdona? Vaig estar dos anys amb el Craig abans que anés a presó.
Diu que es vol casar amb mi quan en surti.
Que es vol casar?
Amb anell i tot.
- L'esperaràs 35 anys? - És clar que no.
En fi, el Kevin arribarà aviat,
així que sigues adulta i fes-te el sopar.
No penso cuinar si existeix Uber Eats.
Bon profit.
Què?
- Que no sorties? - Sí.
Estàs bé?
Sí. Te'n pots anar, si us plau?
- Què passa? - Pots sortir?
- T'ha tornat a plantar, oi? - Va ser per una emergència familiar.
Avui quina mena d'emergència és?
No m'ho ha dit.
Quina veu feia? Semblava sincer?
M'ha escrit que no podia parlar. Ja m'ho explicarà.
Com és que t'envia un missatge, però no t'agafa el telèfon?
No et sembla estrany?
Pot ser qualsevol cosa. I si és amb la policia?
I si està ferit?
O entre les cames d'una altra.
Ell no ho faria.
- Anem a casa seva. - Com?
Anem a veure si hi és.
No em penso presentar a casa seva. Jo no soc així.
Jo sí.
Si no hi és, perfecte. Com a mínim, ho descartarem.
Pare, si que trigues. Quina gana!
Demana salsa per a l'hamburguesa.
Que la posin per tot arreu, no només en un cantó.
Fins ara.
M'afanyo tot el que puc.
Vinc d'allà, però no anava el datàfon. He de treure diners del caixer.
D'acord? Ja hi soc.
Trec diners i ens veiem de seguida.
INSERIU LA TARGETA PER COMENÇAR
SALDO ACTUAL: −3,63 LLIURES
Vinga, John, contesta.
Soc el John. Deixa'm un missatge.
Ei, escolta, tio. No m'han pagat.
John, no m'han pagat.
M'han acomiadat, però m'han de pagar les hores treballades.
L'A. J. m'espera a casa mort de gana.
D'acord?
Agafa el telèfon, hòstia.
Merda!
SENSE COMISSIONS
Déu només t'ajudarà si et deixes ajudar.
No es tracta de desitjar-ho i esperar que passi.
Ell no és un geni.
El geni de la llàntia.
Tot el que vulguis fer, ho triplicarà.
Ho triplicarà.
Si no fas res, Ell farà el triple de res.
- Al·leluia! - Gràcies.
Enteneu el que us dic?
Emporta-t'ho i torna, que hem de parlar.
Sí, àvia.
Agenolleu-vos i reseu...
I això?
Vaig caure i em vaig tallar.
Vine.
La fe dona pas al miracle.
Tayo, et penses que soc ximple?
La fe dona pas al miracle.
No, àvia.
Cada dia a les notícies,
veig nois negres matant-se entre ells.
No saps que sou germans?
Eh?
Vols acabar com aquell tal Craig amb qui solies anar?
A la presó?
No siguis així.
Vaig prometre a ta mare que et cuidaria, que m'asseguraria de...
Àvia.
Per què sempre parles d'aquesta dona?
"Aquesta dona"? Que no és la teva mare?
No.
No ho és.
Una mare cria els seus fills, no els abandona.
Sé que tornarà. Reso per ella cada dia.
No malgastis les teves pregàries.
No pateixis per mi. No acabaré com el Craig.
Puc marxar, si us plau?
Sí.
Mai apaga la llum. No hi deu ser.
- Tens la clau? - No.
- Que no éreu parella? - Sí.
És normal, només portem uns mesos junts.
Si tu ho dius.
Veus el seu cotxe?
No en té.
Surts amb un paio sense cotxe?
Jo ja tinc cotxe.
- Truca a la porta, a veure si contesta. - No ho penso fer.
Doncs ho faré jo.
Deixa-ho córrer. És evident que no hi és.
No em puc creure que m'hagi deixat convèncer.
Mira.
Vinga.
Gràcies, ja els hi dono jo.
Gràcies.
A tu.
- Qui ets? - I vosaltres?
Nosaltres fem les preguntes.
- No em miris així o... - Deixa'm parlar amb ella.
Soc la Sabrina, la xicota del Kevin.
- De debò? - Què t'he dit de...?
- Espera'm al cotxe. - Que m'esperi?
Si us plau.
D'acord. Si em necessites, crida'm.
Fa nou mesos que estic amb ell.
Jo, dos mesos.
Amb qui parles?
- Amb la teva xicota. - Vaja, Sabrina.
Ets un malparit.
Què fas aquí?
On vas? T'estic parlant.
Vine, que t'estic parlant.
Deixa'm en pau!
Gràcies.
Pel meu pare, els déjà-vu són una altra oportunitat de Déu.
És diferent.
- He sentit com el ganivet... - Para.
Em poso malalta només de pensar-ho.
Com va per aquí?
- Molt bé, gràcies. - Bé, gràcies.
- Voldran postres? - No, jo no.
Tastaré el pastís de xocolata.
- Molt bé. - Gràcies.
Que bé veure't somriure.
Sí? M'ho poses fàcil.
- Aquí té. - Que ràpid.
ET CASES AMB MI?
"Et cases...?"
Ostres! Crec que m'ha donat el pastís que no tocava.
- A veure. Perdona! - Espera, amor.
Em sap greu. Perdona!
Això és...
Tingui el dia que tingui,
sé que tot anirà bé perquè torno...
a casa, amb tu.
Dionne, t'estimo moltíssim i...
Potser l'estic espifiant.
Ho estàs fent molt bé.
Vull tornar a casa, amb tu, per sempre.
Així que,
Dionne Ofori...
Mare meva.
Et cases...?
Et...?
Et cases amb mi?
- Sí. - Sí?
- Sí! - Sí?
Vine.
Enhorabona!
Amor, et preparo un bany?
Di...?
Michael, els teus ulls!
Què coi...?
Prepareu-vos!
Ep, tio!
Ets igual que jo.
Per què ets com jo?
Perquè soc tu.
Que fàcil.
Collons!
Ets al futur.
No fotis!
Què ha sigut tot allò?
Ei, escolta.
Com ho has fet?
Com m'has dut aquí?
Passa tres mesos després de demanar-li la mà. Potser si no...
M'he promès avui. Què hi té a veure?
No, això no pot ser real.
Queden pocs mesos.
Si ets aquí, vol dir que ho pots aturar.
La pots salvar.
EN MEMÒRIA DE LA DIONNE OFORI 2 DE MARÇ, 1994 - 9 DE JULIOL, 2024
Subtítols: Paula Fernández Espriu