...стріляє...
Трясця!
Альфо, за мною!
Виходь, або стріляємо! Ровере, праворуч!
Ворушіться!
З обох боків!
Ворушіться!
У доступі відмовлено.
Ворушіться!
У доступі відмовлено.
Не рухайся!
Ціль знешкоджено. Підтверджую.
СУПЕРГЕН
ПЕКХЕМ 197
АВТОР ІДЕЇ РЕПМЕН
СЦЕНАРІЙ РЕПМЕНА
Вибач, красуне, можемо поговорити?
Ні. У мене є хлопець.
Правда? Не дивно. Така розкішна жінка.
- Можемо дружити. - Мій хлопець — мій друг.
- Інших не хочу. - Гаразд.
РЕЖИСЕР РЕПМЕН
Твоєму хлопцю пощастило.
Мені пощастило.
Схоже, нам в одну сторону, може, я тебе підвезу?
Обіцяю, без жартів.
О, привіт.
- Чия це машина? - Твоя.
- Припини дуркувати. - Я серйозно, Ді. Вона твоя.
Я зайшов просто подивитися.
Мені запропонували тест-драйв.
Я хотів відмовитись, а потім подумав:
«Скільки ми збирали на іпотеку».
- Які складні були часи. - Так, я...
А зараз ми можемо трохи себе побалувати.
Так до нас можуть повернутися скрутні часи.
Про це не хвилюйся. Сідай.
- Сідай. Відчуй її. - Боже.
Сідай. Лише поглянь на себе. Вона тобі личить. Це твій колір.
Синій тобі до лиця.
Вона дуже гарна, але можна з цим почекати.
Усе гаразд. Я ж кажу, я все порахував.
І це без понаднормових.
- Ти ж ледь склав математику. - Ого. Тобто...
- Ображаєш. - Жартую.
Може, просто я б порахувала.
Гаразд, порахуй ти.
Зробиш розрахунки, усе з'ясуєш і побачиш, що все добре.
Кажу тобі.
Коли вже ця новенька машина тут, можемо її випробувати.
Розумієш про що я?
- Протестуємо. - Я поведу?
О, вибачте. Хочете за кермо?
- Хочу. - Після вас.
Дозвольте, я відчиню для вас двері.
Перед такими красунями вони мають відчинятися.
За кермом своєї машини. Уявляєш?
- Страшно. - Атож!
Господи боже. Бум. Заводь. Відчуй її.
Так.
- Матінко. - Знаю, які то відчуття.
- Кажу тобі, вона для тебе. - Я не можу...
- Дякую. - Будь ласка.
Будь ласка.
Що ти зробив із волосся?
- Розчісуйся. - Мам, мені подобається.
Вигляд має негарний.
- Як справи, синку? - Тату.
- Добре. Так. - Ей Джею.
Купи собі щось. Ми поговоримо.
Іди.
Я такий вдячний тобі за це.
Я дуже за ним скучив.
Що в нього з волоссям? Робив завивку чи щось таке?
- І це все? - Айшо, не треба.
- Ей Джею. Ходи-но сюди. - Айшо, заспокойся.
Слухай, я зняв з кредитки з великим відсотком.
Картки під нуль, судові виконавці на порозі. Я стараюся.
Старайся краще, бо £150 на три місяці — це копійки.
Я розумію, що це мало. Я зараз працюю.
У п'ятницю заплатять і я одразу дам тобі скільки зможу.
Прошу, потерпи трохи.
Не забирай його.
Будь ласка, Айшо.
Ми йдемо?
Будь ласка. Смачного.
Я йду.
Побачимось за пару годин. Слухайся тата.
Так.
- Усе нормально? - Так. Усе добре.
- Будеш чипси? - Ні, сам їж.
- Гаразд. - Не зважай на мене.
Я тобі дещо приніс.
Так. Гадаю, тобі має сподобатись.
Ти скаржився на свій телефон, тож...
Тату.
Це остання версія.
- Остання? - Було безплатне оновлення.
- У мене новий iPhone. - Так.
- Дякую. Дякую, тату. - Та чого там.
Західний Лондоне, я вас не чую!
А хто тут із Південного Лондона?
Що? Гей!
Йдемо у відрив! Гей!
Тейзере.
Ви не казали, що прийдете.
Чому ми повинні були попереджати? Там вороги?
Немає тут таких.
То, може, ми тоді зайдемо?
Що?
Що він тут робить?
ТАКІ САМІ ЯК ТОДІ?
ТАК, ТАКІ САМІ.
ТАУЕР БОЙЗ ТУТ.
Спокуха. Усе ок.
- Як тебе звати? - Вероніка.
Що робитимеш після вечірки?
- Буде видно. - А ти мені подобаєшся.
Сіксерс надворі.
Кажуть, якщо не вийдете, вони зайдуть.
Відчиняйте.
- Сюди не можна. - Тиша.
Бро, видихни.
Агов, Тейзере.
- Страхополох. - Відчиняй.
- Гей, Тейзере. - Шмаркачі обісралися.
Подивись у вікно. Тайні. Хіба то не Тайні?
Відчиняй.
Їх там багато.
Я лізти не буду.
Гей, Тейзе, їх там надто багато.
Дочекаймося, коли наші підтягнуться.
Агов!
Виходьте.
Гей, Тейзере. Хай тобі грець.
Я виріжу шістку на твоєму чолі.
Виходь. Я думав, що ти лютий.
Ці Тауер Бойз зовсім шмаркачі. Гей, Тейзере.
Ти зовсім не схожий на Крейзі, трусло.
Тейзе, не ведися. Дочекаємось...
інших... Гей, Тейзе.
- Сука-любов. - Ходімо.
Бляха.
Ходімо. Шмаркачі Тауер не хочуть махачу.
- Налякані. Миршаві нігери. - Пішли, Джі.
- Пішов ти. - Пішов ти.
- Клятий... - Марнування часу.
- Гей, Скрімер. - Гей, йо.
Гей, дивіться вони вийшли.
- Що? - Тейзе, чекай, ти впевнений?
- Тейзе, уходимо. - Що?
Думає, що він Крейзі. Здурів?
- Ходімо. - Тейзере, валимо.
Тоді вперед!
Клятий сцикун.
Чакі, поліція!
О боже! Він підрізав Тейзера!
Сука.
- Тейз живий! Живий! - Тейзера підрізали!
- Не записуй. Що ти робиш? - О боже.
Боже, це повний треш.
- Вітаю. Як справи? - Вітаю.
Ось так. Підпишіть, будь ласка.
Краще поквапитись. У вас там щось горить.
- На все добре. - Дякую.
- Я відчиню. - Добре.
- Привіт. - Вітаю.
- Як справи? - Добре, дякую.
- Дякую. - Дозвольте я лише відсканую.
- Авжеж. - Дякую.
- Ваш підпис. - Звісно.
Так.
- Будь ласка. - Дякую.
Точно більше нічого не потрібно?
Нічого, дякую.
Думаєш, він гей?
Ще дев'ятої немає.
Хто рано встає, тому Бог дає.
А цей був ще й сексуальний.
Ну все.
- Ти ж наче раніше 12 не починаєш. - Треба допомогти.
Ми з тобою знаємо, що скільки б ти не приходила раніше,
чорношкіру ніколи не підвищать, коли є білі.
Я іду допомогти пацієнтам.
До того ж це не про колір шкіри,
а про відповідність посаді.
Принаймні так має бути.
Так, отже, склопакет із захисною плівкою.
А жалюзі вас ще цікавлять?
Чудово.
Крізь них казково пробивається світло влітку.
Так. То додавати?
Ні, це я вам дякую, Бене.
Так, звісно.
Гаразд. До зв'язку. Бувай.
«Крізь них казково пробивається світло влітку».
Як ти це робиш, бро?
Треба робити — роблю.
Ти відвернув біду, Джею.
- Та нормально все. - Завдяки тобі я бачусь з Ей Джеєм.
Я радий, що все вийшло.
- Вийшло? - Не треба дякувати.
Ті, хто хоче залишитися після зміни,
залиште наліпку на дошці, коли договорите.
- Ні, я пас. - Це все для мене.
- Уперед, чоловіче. - Уже біжу. На всіх парах.
- Андре. - Слухаю.
Зайдете до мене потім?
Авжеж.
- Секунду, перевіряю. - Так.
Я так і думала.
Новий власник перевіряє судимість всіх працівників.
Сьогодні прийшла ваша довідка.
Геве, слухайте, я просто говорю по телефону.
Андре, ви дуже добре працюєте, маєте високі показники,
але такі рішення, вони поза моєю...
Агов, Дре.
Йо. Бро, що сталося?
Що таке?
Гей, Дре. Дре, що сталося?
Ти сказав, то формальність, не перевірятимуть.
Перевірили судимість?
Бро, це... Вони ніколи не перевіряють.
Я тільки його повернув.
Тільки повернув. Що тепер Айша скаже?
Ти її знаєш. Що вона тепер скаже?
Га?
- Бро, я... - Облажався.
Усе гаразд?
Я не міг не звернути увагу, що ви трохи знервований.
Маю дещо, що вас розрадить.
Дивіться. Калі-куш, тентен. Не пуста, чудова.
- Понюхайте... - Іди ти зі своєю дуррю.
Відвали.
Слухаю.
У мене посилка для дев'ятої квартири. Не відповідають.
- Можна у вас залишити? - Це продукти?
Так, від «Ранкового фрешу».
Вибачте, продукти я не можу взяти.
Можете мене впустити? Я залишу їм під дверима.
Ні, вам не можна входити без дозволу мешканців.
Вибачте. Бувайте.
Гаразд. Круто. Дуже круто.
Усе гаразд? «Ранковий фреш».
Чоловіче, курнеш старої доброї шмалі?
У мене в кишені калі-куш. Відмінна дур.
Сюрпризів не буде.
- Я не курю, вибач. - Гаразд.
Я теж раніше не курив.
Віддам тобі за рекламною ціною, 25 за три.
Сюрпризів не буде. Будеш задоволений.
Що скажеш? Запишеш номер?
- Гаразд. Давай. Диктуй. - Супер.
- Добре. 077... - Так.
- ...009-00983. - Є.
- Супер. - Чудово.
- Правильно? - Супер. Збережи. Я Род.
- Авжеж. - У будь-який час.
- Домовились. - Дзвони, добре?
Усе гаразд?
Як справи? Ти як?
У мого приятеля служба доставки.
Можу спитати про роботу в нього.
- Добре. - Не хвилюйся.
Кажу вам воно різне на смак.
Вибачте, у нас тут дрес-код, пане, тож...
Що, ви не пропускаєте людей середнього класу в уніформі?
Середнього класу? Середній клас де?
От ти...
- Зараз знайду столик. - Я ще на роботі.
Зроби мені послугу.
Я шукаю ресторан на цю п'ятницю.
Куди не подзвоню, столиків немає.
- А тут чим погано? - Ні, тут чудово.
- Я просто... - Що? Оформлення не таке?
- Може. Ні, усе файно. - Запах? Жартую.
Що за нагода? Річниця?
Ага. Зараз. Бум!
Що? Дорослий Майк збирається освідчитися?
Так.
Якщо чесно, це вже давно назріло.
Ви скільки разом? З 10 класу?
- Дев'ятого. - Ага.
З дев'ятого класу.
Я завжди знав, що одружуся із нею.
Схоже, зараз ідеальний для цього час.
Будинок маємо, купили машину. Ми щасливі.
Ми завжди були щасливі, і щасливі без стресу.
Мені це знайомо.
- Дуже за тебе радий, Майку. - Дякую, бро.
Я знаю один крутий ресторан із дуже романтичною атмосферою.
Власник мій приятель. Він простежить, щоб усе було, як годиться.
Напишеш мені, добре? Треба бігти.
- Їдеш? - До лікарні. Дякую.
Руку віддай.
- Мамі привіт. - Авжеж.
ВІТАЄМО В ЛІКАРНІ БЕЛГРЕЙВ
Як твоя сестра?
Добре. Шар, як Шар.
Того дня, коли тебе не було,
медсестра майже годину в мене кров брала.
- Навряд так довго. - А відчувалося, що так.
Їй подобалося штрикати в мене голкою.
То ви несерйозно.
Як у тебе справи, сонечко? Як твій хлопець-красень?
Була б я на десять років молодша, у тебе були б проблеми.
Справді? Десять років?
Я вже їх маю. Я бачила, як він на вас дивиться.
Я його за це вже відчитала.
Я його до вас не підпущу.
Привіт. У якій палаті Тейз?
Вибач, Тайо Амусан.
Як пишеться прізвище?
А-М-У-С-А-Н.
Чуваче, вона красуня.
Є таке.
Він у палаті 109.
Дякую.
Вибач, сестричко. У мене теж проблема.
З'являється набряк між ногами, коли...
Годі дуркувати. Ходімо.
Як почуваєшся? Порядок?
Неглибока.
Слухай, Тейзе...
ми хотіли перепросити, за те що збігли.
Їх було надто багато.
- Круто. - Не круто, Тейзе.
Що ти хочеш довести?
Що ти крутий, як Крейзі?
Фіг з ним. Як скажеш.
Наступного разу я залишуся з тобою.
Помиратимемо разом, ясно тобі?
Помирати — то без мене.
Слухайте. Крейзі немає і тепер Чакі думає, що Сіксерси всім заправляють.
Але то наш спадок.
І оці всі вечірки...
Тема вечірок закрита, поки Чакі з його вилупками
не усунемо. Ясно?
- Гаразд. - Нічого не кажи.
- То був ти. - Умієш жартувати?
- Чуваче, може поїмо? - Можна.
Бабуся б зраділа, якби побачила, кому перейде її каблучка.
З тобою хочуть поговорити.
Хто?
Із центру серповидноклітинної анемії.
- Майкле. - Вітаю.
Я зі своєю колегою Вікторією.
Вона працює в організації набагато довше за мене.
Можете поставити їй запитання.
- Дуже приємно. - Рада зустрічі, Майкле.
- А ви, мабуть, Тіна. - Вітаю.
Знаєте моє ім'я?
Ваш син багато розказав про вас моїй колезі.
Вибачте, Майкле, я не взяла свої нотатки.
Ви теж боретеся із серповидноклітинною анемією?
- Ні. - У нього й ознак немає.
- Пощастило. - Благословенний.
Розкажіть мені про це місце. Сідайте. Я не кусаюсь.
Що ж...
Тіно, ми з організації «Здоров'я та Єдність».
Наш профіль: серповидноклітинна анемія.
У нас оздоровчі центри по всьому світу
й відкрився перший центр у Лондоні.
Увесь персонал підготовлений,
щоб задовольнити потреби кожного пацієнта.
Наші апарати для переливання крові
удвічі скорочують тривалість процедури.
Мета «Здоров'я та Єдності»:
не змушувати пацієнтів страждати ще більше.
При перших ознаках дискомфорту чи кризи,
ми можемо запропонувати опіоїди.
Не треба годинами чекати,
поки лікарі почують твої благання про допомогу.
Серповидноклітинна анемія — профіль цих людей.
Ми розуміємо, як складно з цим жити,
і впевнені, що цей тягар не варто нести самотужки.
У брошурі є вся інформація.
Якщо відчуєте, що вам це потрібно,
або з'являться запитання, наберіть мене.
- Дякую. - Приємно було зустрітися.
- Навзаєм. Дякую, що зайшли. - Дуже вам дякую.
Що скажеш?
Ось.
Дякую.
Нічого собі. Що це таке?
Розбив свиню-скарбничку? Ти знущаєшся.
Там усе. Наче.
- Без 50 пенсів. - Віддам наступного разу.
Обіцяю.
- Віддаси? - Так.
Гаразд. Давай руку.
Дякую.
Ось тобі. Дам ще одненьку.
- В пакетику віддати не можна? - Він коштує 50 пенсів.
- Серйозно? - Серйозно.
Серйозніше нема куди.
- Супер. - Супер, бро.
Гей, не кисни. Я тебе люблю.
- Побачимось. - Вибач.
- Це лише бізнес. - Так.
Уже майже кінець дня. І це все.
Це все?
Ще ось, від твоєї довгов'язої копії.
Він не схожий на мене.
Можна було з Tesco і не звільнятися.
Я навіть послухався тебе.
Спробував увімкнути шарм.
Я без вагань сьогодні до всіх підходив.
«Хочете придбати?»
Я був схожий на довбаного наркомана.
Усе буде гаразд. Ти впораєшся.
Тобі легко казати. Ти можеш не паритись.
Готово.
Дякую. Ходімо, Роде.
Не яблучний пиріг. Поїж нормально.
- Ходімо. - А я його хочу.
- Яблучний пиріг не можна. - Тоді цей хочу.
Візьмемо щось нормальне.
Будь ласка, дайте подзвонити!
Я хочу подзвонити!
Мені треба подзвонити батькам!
Вони досі не знайшли Жасмін Джонсон.
Досі?
Кілька місяців минуло. В новинах нічого не було.
Так, на жаль, якщо ти не Меделейн Мак-Канн розраховуй
максимум на пост у фейсбуці.
Завтра приїде її мати.
Террі думає, що вона до цього причетна. Не знаю.
Мені так не здається.
Ти добре розбираєшся в людях.
Слухай свою інтуїцію.
- Це добре. - Так, добре.
Що скажеш?
- Він її обере? - Нє-є.
І моєю парою буде Карен.
- Ні, не Карен. - Боже, дивись.
Вона плаче?
Їм треба припинити брати у такі шоу чорношкірих жінок.
Або вибирати чоловіків з іншими вподобаннями,
бо інакше це ненормально.
Я тут подумав, сходимо кудись у п'ятницю. Що скажеш?
Посидимо в якомусь гарному місці.
З якої нагоди?
Просто так.
Це ж п'ятниця.
Просто так?
Так, просто так.
- Гаразд. - Сходимо?
- Так. Як скажеш. - Це побачення.
Добре.
Що слухаєш?
Чакі випустив трешовий трек.
Багато брехні, але непоганий.
Я переробляю Сіксер Тілбері З дробовика
Наїхав на Тузі, на Скрімера
- Підрізав Тейзера й кинув... - Вимкни це.
- Я скажений, знаєш? - Знаєш?
- Заспокойся, бро. - Не заспокоюй мене.
...нехай спробують...
Він підрізав мене, забув?
- Винен, бро. - Стули пельку.
Що ти собі думаєш?
Тузі, нащо ти завжди так робиш?
О, боже. Щойно принесли квіти. Вони такі гарні.
Бачив би ти їхні обличчя.
«Квіти — бо п'ятниця».
Знаю, що ти працюєш. Просто хотіла сказати, що люблю.
Побачимось увечері. Бувай.
Вечеря!
Як справи? Усе нормально?
Нормально.
Ти ж ціну знаєш?
Ціну?
Ціну за доставку посилок у цей будинок, йолопе.
- Я не знав, що є ціна. - Ти новенький чи що?
Так. Це не мій маршрут.
Ми доставимо її до дверей.
Лише за якихось £50 за посилку...
Але твоя така велика.
Твоя тягне на всі £100.
Я без грошей.
Це вже твоя проблема. Немає грошей, немає проходу.
Гаразд.
- Братане, ти куди? - Ви хочете грошей. У мене їх немає.
- Я лише роблю роботу. - Та йди ти, трудяга.
Ти, курва, тупий?
Ти рамси поплутав?
Тейзе!
- Тейзе, ти вбив цивільного! - Валим!
Гей, валимо! Тейзе, біжи!
Бро, валимо.
- Не стій. - Трясця!
Тейзе, ти вбив цивільного!
Як справи? Усе нормально?
Ти ж ціну знаєш?
Ціну?
Ціну за доставку посилок у цей будинок, йолопе.
- Я не знав, що є ціна. - Ти новенький чи що?
Так. Це не мій маршрут.
Ми доставимо її до дверей.
Лише за якихось £50 за посилку, але твоя така велика.
Твоя тягне на всі £100.
Я без грошей.
Це вже твоя проблема. Немає грошей, немає проходу.
- Братане, ти куди? - Йду.
Ти вбив цивільного!
- Не з посилкою. Стій тут. - Гаразд. Слухайте.
Я не знав, що треба платити. Ясно?
Наступного разу я все заплачу. Обіцяю.
- Я лише роблю роботу. - Та йди ти, трудяга.
Гей, відпусти його.
Це було твоє попередження. Ясно?
Тепер знаєш.
- Наступного разу не забудь. - Авжеж.
- Ходімо. - Трясця.
Та ну, Тейзе. Вечеря з тебе?
Якщо вже ти вирішив роздавати їжу. Ходімо.
ЛУЇШЕМ ПЕКХЕМ
ЛУЇШЕМ
От халєра!
- Джеймсе. Як справи? Усе норм? - Уже їдеш?
У мене, братан, тут повний треш з машиною.
Не можу її завести.
- Приїдь на автобусі? - На автобусі не можу.
Від цієї штуки такий шлейф стоїть.
Смердітиме на весь автобус. Воно не варте десятки.
Десятки? Я сказав, що куплю десяток.
- Тобі гроші потрібні? - Так.
У тебе 15 хвилин.
Якщо не встигнеш, знайду іншого дилера.
Хай тобі...
Дідько.
Чекайте!
ВІТАЄМО В БЛЮ БЕРМОНДСІ
Вибачте. Перепрошую. Вибачте, пані...
Де це я?
Це Квінс-драйв.
Вибачте, а де це?
Единбург.
Це той що в Шотландії?
Ти знаєш ще якісь Единбурги? Я не знаю.
- Готуєш? - А постукати?
Я йду, тож сама з цим розберешся.
- Куди ти так вирядилась? - Вечеряємо з Кевіном.
- Чому ти досі з ним бачишся? - Я з ним не бачуся.
У нас стосунки. Він мій партнер.
Навряд ти розумієш у чому різниця.
Перепрошую.
Я два роки з перервами зустрічалася з Крейгом.
Він каже, що хоче одружитися, коли вийде.
Одружитися?
Одружитися.
- І ти чекатимеш на нього 35 років? - Звісно ж ні.
Кевін скоро вже буде тут.
Будь дорослою і приготуй собі поїсти.
Готувати? Коли є убер із їжею?
Смачного.
Що?
- Я думала, ти йдеш. - Так і є.
Усе гаразд?
Так. Можеш піти, будь ласка?
- Що сталося? - Можеш просто вийти?
Він знову тебе кинув, так?
То було через сімейні справи.
І що за нагальні справи цього разу?
Він не казав.
Як він говорив по телефону? Щиро?
Відписав, що не може говорити, передзвонить.
Тобто написати він може, а відповісти на дзвінок ні?
Тебе це не дивує?
Може бути що завгодно. Він міг бути з поліцією.
Могли поранити?
Або застряг у когось між ногами.
Це не про нього.
- Поїхали до нього тоді. - Що?
Поїхали, подивимось чи він там.
Ні. Я не буду ломитися до його будинку. Я не з тих дівчат.
Я з тих.
Переконаємось, що його там немає. Принаймні будемо знати.
Тату, ти довго. Я їсти хочу.
Не забудь соус для бургерів.
І так, щоб він був усюди, а не лише по краях.
За хвилину буду.
Я стараюся дістатися туди якнайшвидше.
Я власне там був.
У них термінал не працює. Довелося шукати банкомат.
Уже знайшов. Уже на місці.
Зараз зніму готівку й за хвилину буду. Добре.
ВСТАВТЕ КАРТКУ, ЩОБ ПОЧАТИ
БАЛАНС РАХУНКУ: -£3,63 ДОСТУПНО: £0,00
Ну ж бо, Джоне. Давай.
Це телефон Джона. Залиште повідомлення.
Бро... Слухай, бро. Вони мені не заплатили.
Джоне, вони... Вони мені не заплатили.
Нехай мене звільнили,
але вони повинні були заплатити.
Ей Джей зараз голодний вдома. Він на мене чекає.
Розумієш?
Просто зніми слухавку.
Трясця!
ЗНЯТТЯ ГОТІВКИ БЕЗ КОМІСІЇ
Бог допомагає лише тим, хто хоче допомогти собі.
Мало просто загадати бажання.
Він не джин.
Він не джин із лампи.
На що б ви не наважились, він це потроїть.
Потроїть.
Коли ви нічого не робите, він це потроїть.
- Алілуя! - Дякую.
Розумієте про що я кажу вам?
Віднеси й поговоримо.
Добре, бабусю.
Станьте на коліна. Ви повинні помолитися...
Що це?
Я впав і порізався.
Іди сюди.
Віра — це ключ, яким відмикають диво.
Тайо, я схожа на дуру?
Віра — ключ, яким відмикають диво.
Ні, бабусю.
Щодня в новинах
я чую, що чорношкірі хлопці вбивають одне одного.
Ти не знаєш, що ви брати?
Га?
Хочеш закінчити, як Крейг, якого ти так наслідуєш,
сісти за ґрати?
Це не твоє.
Я обіцяла твоїй матері дбати про тебе.
- Я сказала, що зроблю все... - Бабусю.
Чому ти завжди згадуєш цю жінку?
«Цю жінку»? Хіба не вона твоя мати?
Ні.
Ні, не вона.
Мати виховує своїх дітей. Вона їх не кидає.
Я знаю, колись вона повернеться. Я молюся за це щодня.
Не витрачай свої молитви на неї.
І не хвилюйся за мене. Я не закінчу як Крейг.
Можна я вже піду?
Гаразд.
Світло. Але він необов'язково вдома.
- Маєш ключа? - Ні.
- Я думала, він твій партнер. - Так і є.
Після кількох місяців ключі не дають.
Кажи за себе.
- Бачиш десь його машину? - У нього немає машини.
Чому ти з чоловіком без машини?
У мене є машина.
Постукай, подивимось чи відчинить.
Я цього не робитиму.
Добре, я зроблю.
Облиш. Його точно там немає.
Повірити не можу, що ти мене на це вмовила.
Дивись.
Ходімо.
Дякую. Я візьму.
Дякую.
- Хто ти? - Хто ви?
Ми тут ставимо запитання.
- Не дивися на мене так... - Дай мені поговорити з нею.
Я Сабріна, дівчина Кевіна.
- Серйозно? - Що я казала...
- Зачекай у машині. - Тобто зачекати?
Просто...
Гаразд. Якщо знадоблюся, набереш.
Я з Кевіном дев'ять місяців.
Я з ним два місяці.
З ким ти там розмовляєш?
- З твоєю подружкою. - О, Сабріна.
Кінчений мерзотник.
Чому ти з'явилася ось так?
Куди це ти? Гей, я з тобою розмовляю.
Іди-но сюди. Я до тебе кажу.
Дай мені спокій!
Дякую.
Тато каже, що дежавю — це тобі Бог дає другий шанс.
Це щось інше.
- Я відчував ніж у... - Не треба.
Мені погано від самої думки про це.
Як вам усе?
- Дуже смачно. Дякую. - Добре. Дякую.
- Щось на десерт? - Я нічого не хочу.
Шоколадного торта, будь ласка.
- Звісно. - Дякую.
Приємно бачити твою усмішку.
Тобі це легко вдається.
- Прошу, мадам. - Так швидко.
ВИЙДЕШ ЗА МЕНЕ?
«Вийдеш за...»
Боже. Він мені чужий торт приніс.
- Секунду. Вибачте. - Люба, чекай.
Вибачте. Я перепрошую.
Це якесь...
Байдуже, який в мене був день.
Я знаю, що все буде добре, бо я...
повернуся до тебе.
Діонн, я так тебе кохаю,
і я, ймовірно, зіпсував цей момент, але...
У тебе гарно виходить.
Я хочу завжди повертатися додому до тебе.
Тож...
Діонн Офорі...
О боже.
...ти...
Ти...
Вийдеш за мене?
- Так. - Вийдеш?
Іди до мене.
Вітаю.
Може, хочеш прийняти ванну? Набрати?
Ді...
Майкле, твої очі!
Якого біса?
Готові!
Гей, йоу.
Ти схожий на мене. Чому ти схожий на мене?
Бо я — це ти.
Легше.
Чорт.
Це майбутнє.
Що за чортівня?
Гей, що це все було?
Гей, що... Агов.
Як ти це зробив?
Як ти мене переніс?
Пройшло три місяці після освідчення.
- Може, якби ти... - Я заручився сьогодні.
Як це пов'язано з цим усім?
Ні, це не може бути правдою.
Тільки пару місяців пройшло.
Ти тут і значить, ти можеш цьому завадити.
Ти можеш її урятувати.
СВІТЛА ПАМ'ЯТЬ ДІОНН ОФОРІ
2 БЕРЕЗНЯ 1994 — 9 ЛИПНЯ 2024
Переклад субтитрів: Олена Гердова