Segur que van a la discoteca.
Com estàs tan tranquil·la?
Com ho has fet? Tenies els ulls...
Pots apujar el volum?
També voles?
No.
Només moc coses, com et vaig dir.
- Sento no haver-te cregut. - No passa res.
- Cal pensar què direm... - No t'amoïnis.
Com que no m'amoïni?
Quan arribem a casa, em canviaré,
aniré a comissaria
i m'entregaré.
Sabran que tu ets la víctima.
- Ni de conya t'entregaràs. - He mort un home.
Un home, dius? Que jo sàpiga, els homes no volen.
Si no haguessis arribat aleshores...
Investigaran què li ha passat.
Segur que ens hi relacionen. T'han vist parlar amb ell tota la nit.
No sabem què ha vist la gent.
Ens volia matar i ens hem hagut de defensar.
M'has protegit, com sempre.
No et pots entregar.
No sé què faré sense tu.
A veure, escolta, no sé què dius sobre el futur.
M'escrius que vols herba i que quedem al parc.
Vaig al parc i un encaputxat em comença a llançar foc.
A mi em sembla una trampa.
Sí, ja sé què sembla.
El vaig veure al futur i ara és aquí.
Et persegueix pels teus poders. N'hi ha més d'un.
Però si els cinc ens ajuntem, com t'he dit, els podrem aturar.
Sembla que tot el que dius és problema teu.
- D'acord? - No.
Pel que sé, et persegueixen a tu, no a mi.
T'agraeixo que m'hagis salvat, però em demanes massa.
Ha arribat el meu taxi.
- No m'estàs escoltant! - Ep, no t'embalis.
- Calma. - Escolta'm, si us plau.
- Mentre torni a tenir poders, me la bufa. - Ja.
Que vinguin, que jo soc més ràpid.
- T'entenc. - Aparta't.
Rod... Rodney, si us plau.
CREAT PER RAPMAN
- Necessites ajuda? - No, jo puc.
- Moltes gràcies. - D'acord.
ESCRIT PER RAPMAN
Deixa que t'ajudi, que t'estàs embolicant.
- Ets molt pesat, ho sabies? - Ho fas fatal.
- Pare. - Digues.
Com...?
Com és la presó?
DIRIGIT PER SEBASTIAN THIEL
Estàs tancat com un animal.
Et diuen què has de fer i quan. És un infern.
Saps el pitjor?
El menjar.
No, les noies, oi?
Tu.
Tu no hi eres.
Eres petit i ta mare sortia amb el Dwayne.
Pensava que, quan sortís, el veuries com al teu pare.
És el que em va resultar més dur.
I ara! M'agrada el Dwayne, però sempre he sabut qui és mon pare.
Sí?
- Ja ets tot un home. - Sempre ho he sigut.
- Ah, sí? - Sí.
A l'escola abans que ta mare em renyi.
Molt bé, ja t'escriuré.
Sí. Escolta.
He agafat entrades per a la pel·li de Marvel.
- En 4D i tota la resta. - De conya.
- Sí? Perfecte. - Sí.
- Agafa la motxilla i afanya't. - Adeu.
Sí?
Adeu.
Aprofita el dia, fes-me sentir orgullós.
D'acord, ja ho veig.
Ha quedat bé.
Què t'has oblidat?
Et faré una còpia de les claus.
Senyor Simpson?
Però què feu? Fora de casa meva!
Som cobradors de Newman.
Li hem enviat molts correus sobre el seu deute.
No m'importa. Foteu el camp.
No marxarem fins que no ens pagui.
Té diners per saldar aquesta quantitat?
Passo.
Tu mira per allà i jo per aquí.
Us dic que marxeu i no em feu cas.
L'aviso que podem fer servir la força
si ens sentim en perill.
Ah, sí? De debò?
- L'hi adverteixo. - Com dius?
Pare.
- Què fas? - Agafar la jaqueta.
- Què passa? - No res.
Ho pagaré per internet, d'acord?
No funciona així. Ha de ser en efectiu.
- Ha tingut molt de temps. - Quant deus?
Et dic que ja me n'ocupo jo, tranquil.
Tingui, és nou de fa dos dies.
Què fas?
- Ei! - Per aquí hi ha tiquets.
- T'ho vaig comprar a tu. - Unes vambes...
- Torna-li el mòbil. - No.
Ets sord? Que l'hi tornis!
Doni'ns els diners en efectiu i marxarem.
Que se'l quedin. No em cal.
Faci cas al noi.
D'acord.
Molt bé.
Amb això n'hi ha prou.
Torneu-li el mòbil i les seves coses
i foteu el camp de casa meva!
Li enviarem el rebut.
Estàs bé, pare?
La puc ajudar?
Tinc...
informació sobre el crim que hi va haver anit fora del bar Onyx.
Quin crim?
Un...
Un assassinat.
Al bar Onyx? El de Brixton?
Sí, agent.
Una dona diu que té informació sobre un assassinat ahir al bar Onyx.
- Un assassinat a l'Onyx? - Sí.
Just vinc d'allà.
Només hi havia un begut fent xivarri.
- Qui t'ho ha dit? - Aquella dona que...
Fora d'aquí!
Li hem de fer un parell de preguntes.
- Ets sord? - Terry.
Senyora Johnson, em sap greu. No la volem molestar.
- Volem trobar la Jasmine. - No podeu.
Sí, hi ha certes coses que...
No, només ets treballadora social, no tens cap mena de poder.
Podem fer moltes coses per ajudar-la.
Terry.
Marxem.
Senyora Johnson, li torno a demanar diculpes.
No la volem molestar.
La volem ajudar.
Tanca la porta!
SABORS DEL CARIB
- És ell? - Sí.
Michael, Spud. Spud, Michael.
- Molt de gust. - Igualment.
Podem parlar en privat?
Tranquil, m'ho ha explicat tot.
Gràcies per salvar-lo.
Ja li pots donar les gràcies perquè soc aquí només per ell.
- Hem començat amb mal peu. - Tu creus?
Vas dir que no t'interessava, però...
L'encaputxat no s'aturarà.
El Rod diu que no tenia cara.
No, que no l'hi podia veure.
Creus que és cosa del govern?
No sé qui l'envia,
però sé que tornarà i que no ho farà sol.
Per això vull que t'ajudi.
Si trobeu la resta, lluitareu com els venjadors.
Ignora'l, que llegeix massa còmics.
Com era el Rodney del futur? Era igual?
Tenia poders nous?
Era igual.
Corria molt de pressa i llançava electricitat.
Ho sents, Rod? Electricitat!
Bona història, però encara no he recuperat els poders.
Potser triguen una mica, però ho vaig veure.
Sí, al futur.
- I si és l'efecte papallona? - No hi tornis.
Què?
Que tu hagis anat al futur potser ha canviat el que havia de passar.
Has contactat amb gent i el seu destí pot haver variat,
així com el de qui els conegui.
Si no haguessis anat mai al futur, jo no estaria assegut aquí.
Ja, series conseller del primer ministre.
- No se sap mai. - I una merda.
I si algú havia de morir al futur? Què passaria?
- Potser ja no. - Tothom mor.
Ja, però podria morir abans o després del previst.
L'únic que sé és que si jo no t'hagués ajudat,
tu no series aquí avui.
A canvi, només vull que m'ajudis a trobar la resta
per defensar-nos arribat el moment.
Escolta, sembles un tio decent
i realment em sap molt de greu
haver sigut tan antipàtic amb tu ahir.
No passa res, és aigua passada.
Però no et puc ajudar en tot això.
Tinc les meves pròpies preocupacions.
Espero que tot et surti bé.
De debò.
Som-hi, Spud.
En fi.
Ha sigut un plaer.
Sí.
L'hauries d'ajudar.
Desperta't.
Desperta't. El cos ja no hi és.
- De què parles? - Del Kadeem. El cos ha desaparegut.
És clar, la policia se'l deu haver endut.
No, no hi ha rastre de cap crim.
Com ho saps?
- Hi he tornat. - A l'escena del crim? Per què?
Que no m'escoltes? Sense cadàver, no hi ha crim.
- Potser no és mort. - Vas dir que sí.
No tenia pols.
Pot ser que algú s'emportés el cos
o que la gent com jo tinguem un ADN diferent, no ho sé.
Si és viu, què li impedeix acabar el que va començar?
Shar, mira'm.
Si és viu i és prou estúpid per venir-nos a buscar,
et prometo que, a la pròxima, m'asseguraré que mor.
No podem explicar mai a ningú el que va passar anit.
- D'acord? - Sí.
- Hola. - T'he trucat molts cops.
Per què no contestes?
Perdona, estava ocupat arreglant unes coses.
Només volia saber si estaves bé.
- Com que t'has quedat sense diners... - No, en tinc més al banc, tranquil.
És que has dit que avui aniríem al cine, però no és obligatori.
Ja hi anirem quan treballis.
Hem quedat d'anar-hi avui i ho farem.
T'esperaré a la zona de botigues.
Molt bé. Ara t'he de deixar.
- Pare? - Digues.
Que vagi bé l'entrevista de feina.
Gràcies, fill.
Penjo, d'acord? Adeu.
A veure, Andre,
per què series un bon encarregat?
A la meva última feina, vaig ser cap d'equip diverses vegades.
Treballo molt.
No m'importa entrar d'hora i sortir tard.
El que calgui perquè la feina surti bé.
Tens molta experiència en atenció al client.
Has estat a molts llocs, però durant poc de temps.
Per quin motiu no mantens les feines?
Ja.
Tinc antecedents penals.
No ho dic i, normalment, em fan fora quan se n'assabenten.
Puc saber per què?
Per intent de tràfic de drogues.
Sé què està pensant.
Però li prometo, de debò,
que no soc ni he sigut mai traficant de drogues.
Amb divuit anys, conduïa cap a la feina i vaig veure un excompany de l'escola
que feia anys que no veia.
Vaig baixar la finestra i ens vam saludar.
Em va demanar que el portés.
Durant el trajecte, vam trobar un control de policia.
Van decidir que ens registrarien a mi, a ell i el cotxe.
Van dir que ho inspeccionarien tot.
Vaig pensar: "D'acord, cap problema."
Però, mentre ho feien,
van trobar un munt de drogues sota el seient del darrere.
En resum, les drogues eren seves.
Eren de l'altre noi.
Ho va negar.
Jo ho vaig negar, però era el meu cotxe, així que vaig acabar a la presó.
Sé que es pregunta per què no vaig dir que eren seves.
Una part de mi ho volia fer, cregui'm, però...
Tenia aquesta...
regla no escrita de no delatar ningú ben ficada al cap.
Com que era innocent,
vaig pensar que la cosa acabaria sortint bé.
I no va ser així.
No ho he explicat mai a ningú.
Encara menys, a un futur cap, però és que estic cansat.
Estic cansat que m'acomiadin.
Vostè sembla una bona persona. Per una vegada, vull ser sincer.
Què passa?
No m'han contractat.
Tio, però si ets com el Hulk negre.
T'entristeix no ser reposador?
Així tindria ingressos, ja seria alguna cosa.
Saps com et sents quan ets pare i no pots mantenir el teu fill?
L'altre dia, l'A. J. em va dir que volia treballar.
El meu fill de quinze anys vol trobar feina
per obtenir diners perquè sap que jo no en tinc.
Què ha passat amb els diners del caixer?
M'he quedat sense res, tio.
- Doncs obre'n un altre. - No ho faré.
No penso tornar a la presó.
No el tornaré a deixar.
Tu m'has fet venir fins aquí. Què passa? Què em vols dir?
Sí, t'he d'explicar una cosa.
Ja saps que, de tant en tant, m'agrada relaxar-me amb narcòtics.
De tant en tant?
En fi, el meu camell no hi era i l'amic d'un amic em va donar un telèfon.
Hi vaig trucar i em van donar una contrasenya.
Sí, jo també vaig flipar.
Em van enviar una adreça i hi vaig anar.
Et pensaries que les drogues són legals veient com la gent anava per allà.
Entraves en una habitació, tot ketamina. En una altra, tot maria.
On vols anar a parar, tio?
Sí, mira, no teníen el que volia i vaig esperar que m'ho portessin.
Com que soc així, em vaig fixar que obrien la caixa forta d'una habitació.
Dins hi havia drogues i diners.
Et parlo d'unes 30.000 lliures en efectiu.
He pensat que, amb el que fas, hi pots anar i agafar-ho sense problemes.
Vols que robi a uns camells?
Sí.
Escolta, sempre dius que els odies.
Ara els pots fotre i guanyar diners.
A. J.: COM HA ANAT L'ENTREVISTA?
Tenen pistoles?
No en vaig veure cap.
Que no ets a prova de bales?
No ho vull esbrinar, tio.
Ja, és clar, ho entenc.
És que aquests paios es comporten com si fossin intocables.
Ningú s'atreveix a desafiar-los.
És evident que algú normal no ho faria, però tu no ets normal, tio.
Vaig a pixar, ara torno.
Ei.
- Què diu? - No li interessa.
Com?
Si li vas salvar la vida!
No li has dit allò de la Dionne, oi?
Creus que soc estúpid?
Jo no he dit això.
Perdona.
Sí, no passa res, tio.
Sé el que estàs passant.
Poden ser a qualsevol lloc i trobar-ne dos...
No, em penso que són de Londres.
Del sud, concretament.
Per què?
El Taze i el Rodney ho són.
Només em va dir els noms.
Ell no...
Jo no faria això si estiguessin repartits pel món.
Han de ser de la meva zona.
Escolta.
Ets repartidor i treballes al sud.
¿I si mires la base de dades
i truques a algunes portes per veure qui obre?
- És poc probable, però... - No tenim base de dades.
Agafo el paquet i l'entrego.
Tots tenen una etiqueta,
però quasi mai hi posa el nom, només les inicials.
Què faràs?
Michael, he sigut molt comprensiu, però ja n'hi ha prou.
Si en una hora no estàs carregant la furgoneta,
busca't una altra feina.
- He d'anar a treballar. - Sí.
Fas tard.
Què és el que deia ta mare?
"Respectar el temps dels altres
és ser respectuós."
Era una dona meravellosa, tio.
Abans de tornar-se boja.
Crec que jo no li queia bé.
No.
Vaig patir per tu quan va desaparèixer.
Et vaig fer de germà gran.
Encara estàs cabrejat pel teu amic?
- Potser no torna a caminar. - Però respira.
Saps com funciona el joc. Algú l'ha de pagar.
Ell no va fer res.
Però tu sí.
Tranquil, el Masher ho passarà per alt.
Et proposo que deixem aquesta merda enrere.
Et seré sincer.
Vull recuperar el meu col·lega.
Guanyaríem molta pasta.
Què me'n dius, germà? Vols que conquerim el món?
No ets el meu germà.
Em feies fer coses que no volia fer. No passa res, ho entenc.
Forma part del joc.
Vas ferir el Tiny.
- No t'ho perdono. - A qui cony li importa?
Només he vingut a dir-te
que, el pròxim cop que et vegi, et mataré.
No si et mato jo abans.
On ets, pare? Soc a la zona de botigues.
Ep, nano!
- Què fas? - Res, vinc de l'escola.
- Sí? - Sí.
Vaig al teu barri. T'hi porto?
No cal, gràcies.
- Segur? - Sí.
Molt bé, com vulguis.
Hola.
Pare, si no t'afanyes, no hi arribarem.
Merda. Escolta, fill, ho podem deixar per a un altre dia?
Ara mateix estic molt ocupat.
Has dit que hi aniríem.
Sí, però m'ha sortit una cosa.
- Et prometo que t'ho compensaré. - Ja.
- Sí, és una passada. - Sí?
- Creu-me. - Ei.
- Encara em pots portar? - I tant! Puja al cotxe, tio.
Escriu-li que ho vaig a buscar ara.
PARE, MÒBIL
Vols fer diners?
- Sí. - Sí?
Farem una parada ràpida aquí al costat.
Tio, estàs bé?
Sí, vinga, som-hi.
Cruïlla.
Fins després.
Té.
- Ei, com va? - Tot bé?
El de sempre?
Sí.
- Em dones una d'aquestes? - Una bossa.
- Sí. - Vols això?
Molt bé.
Té, agafa-la.
No l'obris.
Què et sembla?
- El lloc és una bogeria. - Ja t'ho he dit.
- No he vist cap pistola. - Jo tampoc.
Jo tampoc.
I la caixa forta?
Sí.
He vist que no sortien per on hem entrat, així que hi ha d'haver una altra porta.
Segur que sí, tio.
Segur.
Què en penses?
Fem-ho avui.
Sí.
Sí, de conya.
De conya.
SR. A. WOODS BACKBROOK CLOSE, 1
Hola.
Signi aquí.
No.
SRA. S. COLE JACOBITE, 20
SABRINA CLIFTON GATEWAY DRIVE, 7
Has arribat molt de pressa.
- He de signar res? - Sí?
Sí.
Perdoni.
Molt bé.
- Signi aquí. - D'acord.
Gràcies.
- Adeu. - Sí.
Merda.
Hola.
M'he llevat i ja no hi eres.
Sí.
Tenia coses a fer.
No m'has de dir res més?
Què vols dir?
Doncs que vas ser groller
i vas marxar sense disculpar-te.
Així que no et penses...?
On vas anar, Michael?
A veure el Gabriel.
De debò?
Sí, però no...
No és el que et penses.
Vas sortir de festa sabent com em sentia jo?
Vaig...
Michael!
Saps què? No...
No vull fer això ara. Soc a la feina, així que ja parlarem quan tornis a casa.
Tret que te'n vagis al bar.
Adeu.
Di.
Dio...
Soc la Dionne Ofori.
Deixa'm un missatge i et tornaré a trucar. Gràcies.
Ha de ser el Braggs.
No pot ser ningú més.
No vull excuses.
Vull responsables i solucions.
Em volies veure?
Has ficat la mà a la caixa?
Ni de conya.
- Saps que no ho faria mai, tio. - Per què guanyes tan poc en maria?
Un camell nou s'emporta tots els clients.
Si tarda més de cinc minuts, els hi dona gratis.
Molta gent ho està provant.
Deixaràs que un camell nou et robi la clientela?
No hi penses fer res?
Ja ho veuràs, malparit.
- Que dolent. - Vinga.
Aguanta, que ja quasi ho tens.
Estem perdent molts diners.
- Gol! - Au va, tio!
- Sí! - Quina potra.
- No, m'ho he guanyat. - A la merda el joc.
Ens arruinarem. Si no ho solucionem, perdrem els clients.
Si la velocitat no torna, ens acabarem fumant els porros nosaltres.
I si ajudes el Michael? Sembla bona persona.
No hi insisteixis.
A la merda el Mike, el vident del futur. No hi ha qui s'ho cregui.
Jo crec que és veritat i que ajudaríeu molta gent.
Sí? Doncs ajuda'l tu.
Avui no fem això dels cinc minuts.
Quanta en vols?
Deu boles?
D'acord, on ets?
Sí, ho conec.
Arribaria d'aquí uns vint minuts.
- Envia'm l'adreça i surto de seguida. - D'acord.
Fins ara.
Ve cap aquí.
Molt bé.
Perfecte.
ENCARA SOC A LA FEINA
- Dionne. - Digues.
Saps amb qui acabo de parlar?
- Amb qui? - La Jasmine Johnson.
Què? Com?
Tenies raó, la mare no ha fet res.
Va marxar i no vol que la trobin.
Els he anat a veure per mirar d'arreglar les coses.
Els truca cada setmana, el mateix dia a la mateixa hora,
per dir-los que està bé.
- Ha trucat just quan jo hi era. - Ha dit on es troba?
Ho he intentat tot:
assegurar-li que no li passarà res i que tothom la troba a faltar,
però ella repetia que estava bé.
Només ha dit una cosa que m'ha semblat una mica estranya.
Què?
Li he dit que, si torna a casa, l'ajudarem amb qualsevol problema que tingui,
però ha contestat que tornarà quan sigui normal.
NOM: JASMINE COGNOM: JOHNSON
PODERS A LA VIDA REAL!
Algú em persegueix.
Crec que és perquè faig això.
Porta caputxa i li surt vent de les mans.
- Enrere! - Fora!
Deixeu-me!
Deixeu-me anar!
- Vine! - No!
- Baixa. - No us acosteu!
No! Deixeu-me!
GENT EXTRAORDINÀRIA AMB PODERS
ENS OBSESSIONEN ELS SUPERPODERS?
TEST: QUIN PODER TINDRIES?
Estic guapa?
- On vas? - A comprar herba.
Per què no passes d'ell?
- Tu vals molt més. - És que...
Vaig a dalt a veure qui és. No obris la porta.
Escolta.
Sabrina?
Sí, acabes de deixar el meu paquet a terra.
Tens poders.
Què?
Sí, pots volar.
No, no volo.
Et vaig veure movent coses sense tocar-les.
Com ho saps?
Et vaig veure al futur.
- M'anaves a abandonar? - No, Shar.
Sé que no és un bon moment, però he de parlar amb tu.
Si us plau, serà un moment.
Espera, Shar!
Em sap greu.
Volia fer les coses bé.
Això vol dir abandonar-me?
Sense dir-m'ho a la cara, amb una carta?
No, per això no ho vaig poder fer.
- Perdona. - No em toquis.
- No toquis ma germana, hòstia. - No és la meva intenció.
Només vull parlar amb tu.
És urgent. És qüestió de vida o mort.
Si us plau.
Em volen matar per uns poders que no vull?
Per què l'escoltes? Només diu estupideses.
Et juro que no.
Per què sé que tens poders? Per què sé com et dius?
Ets repartidor. Ho posa al paquet.
I jo que volia lligar amb ell!
M'en vaig a comprar herba. M'hi portes?
No et penso portar allà.
Si vols fumar, truca a algú perquè te la dugui.
Doncs hi aniré sola, que és com em volies deixar.
D'acord, t'hi porto.
No, Sabrina, espera.
- Tinc preguntes. - És clar.
- Dona'm el mòbil. - No, escolta'm.
Sé que sembla una bogeria, però m'has de creure.
I si vinc amb vosaltres? T'ho respondré tot.
Però m'has d'escoltar.
Si us plau.
Sí, està bé.
Una mica espantat, però prou tranquil.
Es recuperarà.
Què més ha dit?
Vol que l'aneu a veure.
Jo també, tio.
Demà, quan sa mare no hi sigui.
Em fa cosa veure-la.
Sí, fa mal rotllo.
Taze, encara dones sang?
De vegades. Per què?
Guai, escolta, han obert un centre de drepanocitosi.
Paguen 200 lliures per donació.
- Tant? - Collons!
Que me la treguin tota, si volen.
Eh? Quant et paguen a tu?
Res.
Quina estafa! T'has deixat enganyar, tio.
T'han pres el pèl.
Qui és?
Hola, Squeaks. Què, ja en vols més?
Sí.
Segur?
Quants en són?
Molt bé, no se'n parli més. Adeu.
- El Krazy és a la central. - Quants en són?
El Masher amb tres més darrere
i quatre vigilant les habitacions.
Ostres!
Per fi! Em pensava que no les faríem servir mai.
Guarda això, tio.
Què cony et passa?
- D'acord. - Merda.
Som-hi.
Escolta, Taze, és una bogeria.
Tens poders? No hi podem arribar i...
Hi vaig i...
John, si em passa alguna cosa, et demano que cuidis l'A. J.
Què vols que et passi?
Anirà bé, ho entens? Ho pots fer.
Truca'm quan acabis, sí?
Vinga.
Sí, ho vaig veure. Vaig veure que al futur volaves.
- No volo. - Ets amic del Kadeem?
- Qui? - Calla.
No és casualitat que aparegui després del d'ahir i que parli de volar.
Escolta, no sé què et penses, però, si intentes res,
acabaràs com aquell violador merdós.
Sharleen.
A l'esquerra i la primera a la dreta.
A la dreta.
No conec cap Andre.
Potser si vens amb mi...
Ni de conya. No et coneixem.
Ho sento, però té raó. No et puc ajudar.
Hola.
Mare?
- Michael! - Mare?
Tens una crisi?
És una crisi, mare?
D'acord, aguanta, que ja vinc.
Merda.
Ta mare té drepanocitosi?
- El nostre pare també i entenem... - Què cony...?
Ei, Rod, algú ha demanat deu boles.
Avui no fem l'oferta, però no li importa esperar.
Hem quedat a Linford. Agafaré el cotxe.
Descansa i recupera la velocitat.
Jo m'ocupo d'això i tu salva el món.
Que babau.
Tros d'imbècil. Creus que pots vendre herba sense permís?
No ho faré més, perdó.
Creus que ho pots fer sense permís, hòstia?
La sabata!
N'hi ha molt poca.
Vinga, esforça-t'hi més.
Afanya't, vull sortir d'aquí.
Sí.
Molt millor.
On és? Ha vingut?
Ara crido a la infermera, d'acord?
Em sap greu. Vinga, respira.
Ajuda!
Adeu, tio.
On aneu, malparits?
Seu, mitja merda.
Què passa?
Què ha sigut això?
Algú fent l'imbècil. Tu continua, tio.
Mireu-lo.
La mare que et va parir, tros de porc fastigós.
Ves a la merda.
Buscaré el Krazy.
- Esteu pirats? - Hòstia!
Esteu pirats, tios?
Collons!
Merda!
Què foteu?
- Gent, tinc un pla. - Quin?
Tu primer.
A la merda.
Malparits.
Vine, Braggs.
- Imbècil. - Vinga, corre.
Qui ens dispara?
- Ni idea, però no porto pistola. - Segur que és la poli.
Masher!
"...treu les escombraries."
"Que tregui les escombraries?
No, que em poden matar."
"Qui?
L'assassí de les escombraries?"
A més...
TRUCANT A SPUD
El número marcat no està disponible. Deixi un missatge després del senyal.
Spud, on ets, tio? Fa segles que has marxat.
Si encara ets allà, espera'm, que ara vinc.
Merda.
- Per on anem? - No ho sé.
Hem de sortir d'aquí.
Ostres.
Merda.
Craig! L'he de buscar.
- Vinga! - No sé si està bé.
Vinga, Sharleen!
- No, Spud! - Sharleen.
- On és el Craig? - Torna, Sharleen.
- No és aquí, marxem. - Vull saber si està bé.
Subtítols: Paula Fernández Espriu