WEBTOON-HISTORIEN SWEET HOME AF CARNBY KIM OG YOUNGCHAN HWANG
SWEET HOME
Jeg ville begå selvmord.
Men i dag forlader jeg dette sted
for at overleve.
Du kan ikke dø, selv hvis du vil. Du er et "monstermenneske".
Du vil klare dig bedre end de andre.
Jeg har på fornemmelsen, at et helt særligt MM vil blive født.
Kan du udvikle en vaccine med min hjælp?
Ville du klare dig, selv hvis du skulle dø?
Jeg sagde jo, det var meningsløst.
Bare indrøm det.
Du er et monster.
Ja.
Jeg er et monster.
Indse, at der ikke er noget, du kan beskytte.
Lev i fortvivlelse, ude af stand til at dø.
MM-3, MM-4
Der var intet, jeg kunne gøre.
Jeg ville bare være et anstændigt menneske.
Vil du dø en ynkelig død?
Er det, hvad du vil?
Løgner.
Jeg har allerede sagt,
at jeg kan hjælpe.
Jeg kan opfylde dine drømme.
Hver eneste en.
Her kommer det.
-Sådan. -Lad os se.
Det ser godt ud, skat.
-Fantastisk. -Prøv suppen først.
Kom nu. Prøv den, Hyun-su.
Her.
Men det her er ikke ægte.
Det er lige meget, så længe du kan være glad.
Lev i dine drømme.
Jeg vil lide din helvedes virkelighed for dig.
Nej.
Hvor stædigt.
Hyun-su!
"Du var en fejl."
"Du er et monster."
Jeg fødte ikke et monster.
Brugte du dine hænder til at gøre dem til monstre?
Yi-kyung!
Yi-kyung er hårdt såret.
Hun kan dø.
Mor dør ikke.
Så græd ikke for hende.
Hun havde ingen symptomer.
-Hvordan kan hun pludselig… -Det var hendes datter.
Mennesker kan ikke udløse forvandling.
Monstre er stadig mennesker.
De er stadig i live indeni.
Jeg kan se det hele, Eun-yu.
Jeg kan se begæret fra dem, der forvandlede sig.
Men Yi-kyung vil stadig ikke være glad der.
Jeg må sætte en stopper for det her.
Det skal være mig.
Det behøver ikke være dig.
Hvorfor er jeg stadig i live?
Jeg ville ønske, jeg bare var blevet et monster.
Cha Hyun-su.
Vil du slå mig med den?
Bring ham tilbage.
Bring Hyun-su tilbage.
Han er såret.
Lad ham hvile sig.
Jeg hjalp ham bare, fordi han havde ondt.
Hold nu op.
Det hele er din skyld.
Var Hyun-su ikke i kontrol?
Jeg er også Hyun-su.
Den rigtige Hyun-su, ikke dig.
Vi aftalte at hjælpe hinanden.
Det ville ikke være godt for mig, hvis han døde.
Lad ham være, og forsvind.
Virkelig?
Ville du være okay med det?
Ville du være okay med Cha Hyun-su…
…som er en svækling?
Ja.
Hvad laver du?
Det ved jeg ikke.
Hvad skal vi gøre?
Hvad vil du gøre?
Dit skøre svin!
Utroligt.
Cha Hyun-su.
MM-1
Jeg vidste, du ville komme tilbage.
Hvis du altså ikke var faldet død om.
Det her sted betød også alt for dig.
Men jeg ved ikke, hvem du er.
Nå, men sådan er det.
Som en offentlig person
kan jeg ikke genkende alle, der genkender mig.
Var du forsker?
Jeg lægger ikke meget mærke til folk.
Jeg er ikke så vild med dem.
Og alligevel virkede du meget interesseret i mig.
Okay.
Så sig mig.
Hvem er du?
Dit første…
…testemne.
Jeg ville vise dig det.
MM-1, ikke?
Eller burde jeg sige
din ven,
Nam Sang-won?
Godt at se dig igen.
Jeg var bange for,
du måske var død.
Så du er Nam Sang-won?
Sikke noget vrøvl.
Se-yeon.
Du gjorde det her.
SANG-WON
Sang-won…
Undskyld, Sang-won.
Seo Yi-kyung er død.
Nam Sang-wons begær.
Det her skete, fordi han ville flygte fra eksperimentet.
Jeg blev fri takket være den smerte, du påførte mig.
Og det lykkedes dig at adskille monsteret.
Tillykke.
Er det her så enden for mig?
Hvorfor skulle det være det?
Om noget er jeg taknemmelig.
Forvandlingen gjorde mig til den, jeg er.
Men det var dig,
der fuldendte mig.
Hvorfor så?
Hvorfor er du her stadig,
efter alt det, der er sket?
Følg mig.
Det er længe siden, ikke?
Sig hej.
MM-3?
Jeg er Hwang Chi-seong.
Så som jeg sagde, MM-3.
Det er jeg mere vant til.
Navne er ligegyldige.
Ikke, nummer tre?
Kald mig, hvad du vil.
Jeg kan slappe af takket være dig.
Desværre for dig
vil jeg være hård ved din ven.
Kan du huske
det eksperiment, du nød at udføre?
Jeg tænkte, jeg ville prøve.
Yong-seok…
Yong-seok!
Sergent Kim?
Yong-seok!
Sergent!
Træf dit valg.
Du kan tage en med dig.
Vi holder altid vores ord.
Hvad er formålet med eksperimentet?
At finde andre som os.
Vi stimulerer begær, som er første skridt til forvandling.
Tiden er gået.
Nej!
Nej, Jong-hyun!
Jong-hyun!
Nej!
Jong-hyun!
Generer det dig?
Fordi du også er et menneske?
Nej, fordi det er meningsløst.
Hvis nummer tre taler sandt,
bør der være flere MM'er.
Men det er vist ikke lykkedes jer endnu.
Du er for grådig.
Ønsker du dem begge døde?
Tiden løber fra dig.
Træf dit valg.
Sergent…
Sergent, nej!
Gør det ikke!
Yong-seok.
Nej! Det er min skyld!
Nej, det er ej.
Ingen tror, det er din skyld.
Du skal overleve, okay?
Hvad fanden laver du?
Jeg er ligesom dig.
Hvis jeg opgiver jer,
opgiver jeg mig selv.
Jeg får jer alle ud.
Dumme svin.
Op med dig.
Lad os komme væk herfra.
Kom nu.
Pis!
Dræb dem.
Jeg gør det.
Svigt os ikke denne gang.
Yeong-hu!
Er det virkelig den eneste måde?
Det var min første gang.
Jeg har set monstrenes begær mange gange,
men aldrig på samme niveau, som jeg gjorde med Yi-kyung.
Der er måske stadig en chance,
hvis Yi-kyung indser, at det hele er falsk,
ligesom jeg gjorde.
Så hun kan blive sig selv igen?
Jeg må prøve.
At give op er ikke en mulighed.
Så tager jeg med dig.
Du har lige fået dit sind tilbage.
Hvad hvis monsteret tager kontrollen igen?
Nej.
-Det kan du ikke. -Hey.
Undskyld, jeg lader dig vente,
men Yi-kyung er min prioritet lige nu.
Jeg kan heller ikke beskytte dig.
Jeg lover
at få hende tilbage.
Du bør gå nu.
Og kom aldrig tilbage.
Bare glem det.
Hun bad dig ikke engang om at blive.
Hey, smukke!
Vi mødes igen.
Jeg sagde jo, vi var skabt for hinanden.
Se.
Det er dit barn, Yi-kyung.
Hun vil have sin mor.
Det kan ikke passe.
Hun er dit barn.
Nej!
Er hun ikke? Må jeg så dræbe hende?
-Er det dig, Yi-kyung? -Nej, stop!
Rør hende ikke!
Drop skuespillet.
Du elsker hende ikke så højt.
Har du overhovedet moderlig kærlighed?
Lad være.
Du ville dræbe hende, ikke?
Det var det, du ville.
Nej, det passer ikke!
Så du vil beskytte hende?
Kan du gøre det denne gang?
Det kan jeg.
Det kan jeg, så vær sød…
Yi-kyung!
Det er det monster, du har skabt.
Det har taget så mange liv på grund af dig.
Hvad vil du gøre?
Det dræber måske dit barn en gang for alle.
Bare dræb det.
Kun sådan kan du beskytte dit barn.
Yi-kyung!
-Yi-kyung! -Yi-kyung!
Tag dig sammen!
-Yi-kyung! -Den ting vil dræbe dit barn!
Vent.
Vent lidt.
Jeg er straks tilbage.
Jeg må have mistet forstanden.
Dø, røvhul!
Sergent Kim!
Du dør, hvis du går derned.
Hvorfor gjorde du det?
Hvorfor?
Hvorfor fanden gjorde du det?
Seo-jin!
Sergent Kim!
Hvor skal vi hen?
Hvor du kom fra.
Frugten er næsten moden.
Det er anderledes denne gang.
Der vil ske noget ekstraordinært.
Før an.
Vi skal hen til stadionet.
Tog kragedelingen virkelig Ye-seul?
Hvorfor ville de det?
Har I ikke fundet Seung-wan endnu?
Er han et monster nu, eller skjulte han monstrene?
Det er lige meget nu.
Han bliver straffet uanset hvad.
Jeg kan se chef Ji, sergent Tak.
KONTOR
Hun er lige gået ind på kontoret.
Hvor skal vi hen?
Er det din måde at undskylde på?
Det er okay, mor. Jeg forstår dig.
Hvad er der galt?
Hvorfor siger du ikke noget?
Vil du ignorere mig nu?
Jeg gjorde, som du sagde!
Ye-seul.
Jeg har brug for din hjælp.
Fra nu af vil dem, der skjuler deres symptomer,
og dem, der huser dem, føle øjeblikkelige konsekvenser.
Vidste du det her?
Jeg anede det ikke.
Mor, kom nu.
Mor!
Du bragte mig i fare.
Det her er sidste gang, jeg hjælper dig.
Gå ud denne vej. Det er udgangen.
Eller gå tilbage til sergent Tak.
Mor, kom nu.
Undskyld, okay?
Gør ikke det her mod mig.
Mor!
Hvorfor kalder du mig stadig det?
Din rigtige mor blev et monster og døde for et år siden.
Ved du, hvor meget jeg ønskede at blive kaldt mor?
Jeg ville endda høre det i mine drømme.
Men ikke af dig.
Af min søn.
Forstået?
Min søn.
Jeg kan ikke tro det.
At bo sammen i et stykke tid fik mig vist til at holde af dig.
Jeg begik næsten en stor fejl.
Hvor fører den hen?
Du skulle være gået, da jeg gav dig chancen.
Mor, gør ikke det her mod mig.
Jeg sværger, jeg så hende komme herind.
Men…
Mor, kom nu.
Mor!
Jeg er bange.
Sig hej, Ye-seul.
Det her er min søn.
Min søn!
Hey, møgunge.
Du er stadig i live.
Hvor længe er det siden?
Bare så du ved det,
er der intet, vi kan gøre.
Det ved jeg.
Han bad os vente, ikke?
Jeg giver dig et signal.
Yi-kyung!
Du må stoppe.
Vi må tage tilbage.
Vær sød at stoppe. Tag dig sammen.
Yi-kyung!
Vi holder ikke længe her.
Sig ikke, at vi forlader dem nu.
Vi må trække dem op eller noget.
Nej!
Vi har brug for mere tid.
Hvad laver du? Er du skør?
Slip mig fri.
Slip mig fri nu.
Slip mig fri!
Slip mig!
Chan-yeong, nej!
Nej!
Park Chan-yeong!
Cha Hyun-su!
Vågn op!
Mor!
Herovre.
Mor, jeg er herovre!
Yi-kyung.
Vi må komme afsted.
Skynd dig.
Hun er ikke dit barn.
Dit rigtige barn venter på dig.
Vi må komme afsted.
Kom så.
Nej.
Kom nu, skynd dig.
Nej.
-Kom så. -Nej!
Nej!
Cha Hyun-su!
Tekster af: Peter W. Pedersen