WEBTOON SWEET HOME CARNBYJA KIMA I YOUNGCHANA HWANGA
SLATKI DOME
Planirao sam se ubiti.
Ali danas napuštam ovo mjesto
da bih preživio.
Ne možeš umrijeti ni da poželiš. Ti si „čudovišni čovjek”.
Bit ćeš bolji od ostalih.
Predosjećam da će se roditi jako poseban ČČ.
Možete li razviti cjepivo uz moju pomoć?
Bi li ti to bilo u redu i da moraš umrijeti?
Rekao sam ti da je besmisleno.
Samo priznaj.
Čudovište si.
Da.
Čudovište sam.
Shvati da nema toga što možeš zaštititi.
Živi u očaju, nemoćan da umreš.
ČČ-3, ČČ-4
Ništa nisam mogao učiniti.
Samo sam htio postati dobra osoba.
Želiš umrijeti jadnom smrću?
To želiš?
Lažljivče.
Već sam ti rekao
da mogu pomoći.
Mogu ti ostvariti snove.
Baš svaki.
Evo.
-Izvolite. -Da vidimo.
Izgleda dobro, dušo.
-Sjajno. -Prvo probajte juhu.
Hajde. Probaj, Hyun-su.
Evo.
Ali ovo nije stvarno.
Nije važno, dokle god možeš biti sretan.
Živi u svojim snovima.
Ja ću umjesto tebe patiti u ovom paklu.
Ne.
Baš tvrdoglavo.
Hyun-su!
„Bila si greška.”
„Čudovište si.”
Nisam rodila čudovište.
Jesi li ih rukama pretvorila u čudovišta?
Yi-kyung!
Yi-kyung je u teškom stanju.
Mogla bi umrijeti.
Mama neće umrijeti.
Pa je ne oplakuj.
Kunem se da nije imala simptoma.
-Kako odjednom… -Njezina kći.
Ljudi to ne mogu izazvati.
Čudovišta su još ljudi.
Iznutra su još živi.
Sve vidim, Eun-yu.
Vidim porive pretvorenih.
Ali Yi-kyung ipak neće biti sretna.
Moram je zaustaviti.
Baš ja.
Ne moraš baš ti.
Zašto sam još uvijek živ?
Da sam se bar pretvorio u čudovište.
Cha Hyun-su.
Hoćeš li me time udariti?
Vrati ga.
Vrati Hyun-sua.
Povrijeđen je.
Pusti ga da odmara.
Samo sam mu pomagao jer mu je teško.
Ohladi malo.
Za sve si ti kriva.
Zar nije Hyun-su kontrolirao?
I ja sam Hyun-su.
Pravi Hyun-su, ne ti.
Pristali smo si pomagati.
Ne bi mi bilo sjajno da on umre.
Pusti ga na miru i gubi se.
Stvarno?
To bi ti bilo u redu?
Bio bi ti prihvatljiv Hyun-su…
koji je slabić?
Da.
Što to radiš?
Ne znam.
Što ćemo?
Što želiš učiniti?
Gade ludi!
Nevjerojatno.
Cha Hyun-su.
ČČ-1
Znao sam da ćeš se vratiti.
Ako nisi umro.
I tebi je ovo mjesto bilo sve.
Ali ne znam tko si.
Pa, tako je kako je.
Javna sam ličnost,
pa ne prepoznajem svakoga tko prepoznaje mene.
Jesi bio istraživač?
Ne obraćam baš pozornost na ljude.
Nisu mi baš dragi.
A ja sam ti ipak bio jako zanimljiv.
Da.
Reci mi onda.
Tko si?
Tvoj prvi…
testni subjekt.
Baš sam ti htio pokazati.
ČČ-1, ha?
Ili, da kažem,
tvoj prijatelj
Nam Sang-won.
Lijepo te je vidjeti.
Brinuo sam…
da si možda mrtav.
Ti si Nam Sang-won?
Sereš.
Se-yeone.
Ti si ovo učinio.
SANG-WON
Sang-wone…
Žao mi je, Sang-wone.
Seo Yi-kyung je mrtva.
Sang-wonovi porivi.
Ovo se dogodilo jer je htio pobjeći iz prokletog eksperimenta.
Oslobođen sam zahvaljujući boli koju ste mi nanijeli.
I uspjeli ste razdvojiti čudovište.
Čestitam.
Je li ovo onda za mene kraj?
Zašto bi bio?
Pa zahvalan sam.
Učudovištenjem sam postao to što jesam.
Ali vi ste me
dovršili.
Zašto onda?
Zašto ste još ovdje
nakon svega?
Pođi za mnom.
Puno je prošlo, ha?
Pozdravi ga.
ČČ-3?
Ja sam Hwang Chi-seong.
Tako je, ČČ-3.
To mi je poznatije.
No imena nisu važna.
Zar ne, broju tri?
Zovite me kako želite.
Naviknut ću se, zahvaljujući vama.
Nažalost za vas,
vašem prijatelju neće biti lako sa mnom.
Sjećate li se
eksperimenta u kojem ste uživali?
Htio bih ga probati.
Yong-seok…
Yong-seok!
Naredniče Kim?
Yong-seok!
Naredniče!
Izaberi.
Smiješ povesti jednog.
Uvijek ispunjavamo obećanja.
Koja je poanta eksperimenta?
Pronalazak drugih poput nas.
Potičemo želju, što je prvi korak učudovištenja.
Time-out.
Ne!
Ne, Jong-hyune!
Jong-hyune!
Ne!
Jong-hyune!
Uznemiruje li vas?
Jer ste i vi čovjek?
Ne, jer ovo nema smisla.
Ako broj tri govori istinu,
ima još ČČ-ova.
Ali čini se da još niste uspjeli.
Prepohlepan si.
Želiš da obojica umru?
Ponestaje ti vremena.
Izaberi.
Naredniče…
Naredniče, ne!
Nemojte!
Yong-seok.
Ne! Za sve sam ja kriv!
Ne, nisi.
Nitko ne misli da si ti kriv.
Moraš preživjeti, dobro?
Koji vrag radiš?
Isti sam kao ti.
Dignem li ruke od tebe,
dižem ih od sebe.
Sve ću vas izvući.
Gade glupi.
Ustani.
Hajdemo odavde.
Hajde.
Jebemu!
Ubijte ih.
Ja ću.
Nemoj nas opet iznevjeriti.
Yeong-hu!
Stvarno ne postoji drugi način?
Bio mi je prvi put.
Često sam viđao porive čudovišta,
no nikada kao one Yi-kyung.
Možda još postoji šansa
ako Yi-kyung shvati da je sve lažno,
poput mene.
Mogla bi opet biti svoja?
Moram pokušati.
Nema predaje.
Onda idem s tobom.
Tek si se sabrao.
Što ako čudovište opet prevlada?
Ne.
-Ne možeš. -Hej.
Oprosti što te stalno usporavam,
no Yi-kyung mi je prioritet.
Ne mogu štititi i tebe.
Obećavam
da ću je vratiti.
Trebao bi poći.
I nikad se ne vraćaj.
Ma zaboravi.
Nije ni tražila da ostaneš.
Hej, ljepotančiću!
Opet se srećemo.
Rekla sam ti da nam je suđeno.
Gle.
Tvoje dijete, Yi-kyung.
Želi svoju majku.
Nemoguće.
Tvoja je beba.
Ne!
Nije? Smijem li je onda ubiti?
-Jesi li to ti, Yi-kyung? -Ne, prestani!
Ne diraj je!
Ne glumi.
Ne voliš je toliko.
Osjećaš li uopće ljubav majke?
Molim te, nemoj.
Htjela si je ubiti, zar ne?
To si htjela.
Ne, nije istina!
Želiš je zaštititi?
Možeš li ovaj put uspjeti?
Mogu.
Mogu, pa te molim…
Yi-kyung!
To si čudovište stvorila.
Uzelo je tako puno života, sve zbog tebe.
Što ćeš učiniti?
Moglo bi ti konačno ubiti dijete.
Ubij ga.
Samo tako možeš zaštititi svoje dijete.
Yi-kyung!
-Yi-kyung! -Yi-kyung!
Saberi se!
-Yi-kyung! -To ti želi ubiti dijete!
Čekajte.
Čekajte malo.
Odmah se vraćam.
Ma skrenuo sam s uma.
Umri, seronjo!
Naredniče Kim!
Umrijet ćeš odeš li.
Zašto si to učinila?
Zašto?
Zašto si dovraga to učinila?!
Seo-jine!
Naredniče Kim!
Kamo idemo?
Odakle ste došli.
Voće samo što nije sazrelo.
Ovaj put je drugačije.
Dogodit će se nešto izvanredno.
Vodite.
Idemo do stadiona.
Je li vod Vrana stvarno odveo Ye-seul?
Zašto bi?
Još niste našli Seung-wana?
Je li čudovište ili skriva čudovišta?
To više nije važno.
Bilo kako bilo, bit će kažnjen.
Vidim šeficu Ji, naredniče Tak.
URED
Upravo je ušla u ured.
Kamo idemo?
Ovako se ispričavaš?
U redu je, mama. Razumijem te.
Što je?
Zašto šutiš?
Ignorirat ćeš me?
Učinila sam sve što si mi rekla!
Ye-seul.
Trebam tvoju pomoć.
Odsad će oni koji kriju simptome
i oni koji im pomažu odmah snositi posljedice.
Jesi li znala za to?
Nisam imala pojma.
Mama, daj.
Mama!
Izlažeš me opasnosti.
Ovo je zadnji put da ti pomažem.
Izađi ovuda. Tu je izlaz.
Ili se vrati naredniku Taku.
Mama, molim te.
Žao mi je, dobro?
Ne radi mi to.
Mama!
Zašto me još uvijek zoveš tako?
Tvoja je prava mama prije godinu dana postala čudovište i umrla.
Shvaćaš li koliko sam htjela da me netko zove mama?
Htjela sam to čuti čak i u snovima.
Ali ne od tebe.
Od mog sina.
Shvaćaš?
Moj sin.
Ne mogu si vjerovati.
Valjda mi je zbog suživota počelo biti stalo do tebe.
Umalo sam gadno pogriješila.
Kamo to vodi?
Trebala si otići kad sam ti dala priliku.
Mama, molim te, ne radi mi to.
Kunem se da sam je vidio kako ulazi.
Ali…
Mama, molim te.
Mama!
Bojim se.
Pozdravi ga, Ye-seul.
To je moj sin.
Moj sin!
Hej, derište.
Još si živ.
Koliko je prošlo?
Samo da znaš,
ne možemo ništa.
Znam.
Rekao je da čekamo, zar ne?
Dat ću ti signal.
Yi-kyung!
Moraš prestati.
Moramo se vratiti.
Molim te, prestani. Saberi se.
Yi-kyung!
Ovdje nećemo dugo izdržati.
Ne ostavljamo ih valjda sad.
Moramo ih nekako izvući.
Ne!
Trebamo još vremena.
Što to radiš? Jesi lud?
Odveži me.
Odmah me odveži.
Pusti me!
Chan-yeong, ne!
Ne!
Park Chan-yeong!
Cha Hyun-su!
Probudi se!
Mama!
Ovdje.
Mama, ovdje sam!
Yi-kyung.
Moramo poći.
Brže.
To nije tvoje dijete.
Pravo te dijete čeka.
Moramo poći.
Hajdemo.
Ne.
Hajde, brže.
Ne.
-Hajdemo. -Ne!
Ne!
Cha Hyun-su!
Prijevod titlova: Mario Komljenović