POVESTEA ORIGINALĂ ESTE WEBTOON-UL CASĂ, DULCE CASĂ
CASĂ, DULCE CASĂ
Voiam să mă sinucid.
Dar azi, plec de aici
ca să supraviețuiesc.
Nu poți muri nici dacă vrei. Ești un „monstru uman”.
O să fii mai bun decât ceilalți.
Presimt că se va naște un MU foarte special.
Poți dezvolta un vaccin cu ajutorul meu?
Ai face-o chiar dacă ai muri?
Ți-am zis că n-are rost.
Recunoaște!
Ești un monstru.
Da.
Sunt un monstru.
Înțelege că nu vei apăra pe nimeni.
Trăiește în disperare, fără să poți să mori.
MU-3, MU-4
Nu puteam face nimic.
Voiam doar să devin un om bun.
Vrei să ai o moarte jalnică?
Asta vrei?
Mincinosule!
Ți-am spus deja
că te pot ajuta.
Îți pot îndeplini visurile.
Pe toate.
Am sosit.
- Poftim! - Să vedem!
Arată bine, dragă.
- Uimitor. - Gustați supa mai întâi!
Hai! Gustă, Hyun-su!
Poftim!
Dar nu e real.
Nu contează, atât timp cât poți fi fericit.
Du-te și trăiește-ți visurile!
Voi îndura eu realitatea ta infernală.
Nu.
Ce încăpățânat!
Hyun-su!
„Ai fost o greșeală.”
„Ești un monstru.”
N-am născut un monstru.
Ți-ai folosit mâinile ca să-i transformi?
Yi-kyung!
Yi-kyung e grav rănită.
Ar putea să moară.
Mama n-o să moară.
Așa că nu plânge pentru ea!
Jur că nu avea simptome.
- Cum poate dintr-odată… - A fost fiica ei.
Oamenii nu pot declanșa transformarea.
Monștrii sunt încă oameni.
Sunt încă vii pe interior.
Văd totul, Eun-yu.
Văd dorințele celor care s-au transformat.
Dar Yi-kyung nu va fi fericită acolo.
Trebuie s-o opresc.
Trebuie s-o fac eu.
Nu trebuie s-o faci tu.
De ce mai sunt în viață?
Îmi doresc să mă fi transformat într-un monstru.
Cha Hyun-su!
O să mă lovești cu aia?
Adu-l înapoi!
Adu-l înapoi pe Hyun-su!
E rănit.
Lasă-l să se odihnească!
L-am ajutat fiindcă suferea.
Mai lasă-mă!
E numai vina ta.
Nu Hyun-su deținea controlul?
Și eu sunt Hyun-su.
Adevăratul Hyun-su, nu tu.
Ne-am înțeles să ne ajutăm reciproc.
Nu mi-ar plăcea dacă ar muri.
Lasă-l în pace și dispari!
Serios?
Ai fi de acord cu asta?
L-ai accepta pe Cha Hyun-su…
care e slab?
Da.
Ce faci?
Nu știu.
Ce să facem?
Ce vrei să faci?
Nebunule!
Incredibil!
Cha Hyun-su!
MU-1
Știam că o să te întorci.
Dacă n-ai fi crăpat.
Locul ăsta a fost totul și pentru tine.
Dar nu știu cine ești.
Asta e situația.
Fiind o persoană publică,
nu pot recunoaște pe oricine mă recunoaște pe mine.
Erai cercetător?
Nu prea le acord atenție oamenilor.
Nu sunt mare fan.
Totuși, ai părut foarte interesat de mine.
Da.
Spune-mi!
Cine ești?
Primul tău…
cobai.
Chiar voiam să-ți arăt.
MU-1, nu?
Sau să-i spun
prietenul tău,
Nam Sang-won?
Mă bucur să te revăd.
Mă temeam…
că ai putea fi mort.
Deci tu ești Nam Sang-won?
Ce prostii!
Se-yeon!
Tu ai făcut asta.
SANG-WON
Sang-won…
Îmi pare rău, Sang-won.
Seo Yi-kyung e moartă.
Dorințele lui Nam Sang-won.
S-a întâmplat pentru că a vrut să scape de experimentul ăla blestemat.
Am devenit liber datorită durerii provocate de tine.
Și ai reușit să separi monstrul.
Felicitări!
Deci ăsta e sfârșitul pentru mine?
De ce ar fi?
Dimpotrivă, sunt recunoscător.
Transformarea m-a făcut cine sunt.
Dar tu
m-ai întregit.
Atunci, de ce?
De ce ești încă aici
după tot ce s-a întâmplat?
Urmează-mă!
A trecut ceva timp, nu?
Salută-l!
MU-3?
Sunt Hwang Chi-seong.
Cum spuneam, MU-3.
Așa sunt obișnuit.
Oricum, numele nu contează.
Nu, numărul trei?
Spune-mi cum vrei!
Eu o să mă simt mai bine datorită ție.
Din păcate pentru tine,
o să-i fac zile fripte prietenului tău.
Mai știi
experimentul care ți-a plăcut?
M-am gândit să încerc și eu.
Yong-seok…
Yong-seok!
Sergent Kim?
Yong-seok!
Sergent!
Alege!
Poți lua unul cu tine.
Mereu ne ținem de cuvânt.
Care e scopul experimentului?
Să-i găsim pe alții ca noi.
Stimulăm dorința, care e primul pas spre transformare.
Gata timpul!
Nu!
Nu, Jong-hyun!
Jong-hyun!
Nu!
Jong-hyun!
Te deranjează?
Pentru că ești și tu om?
Nu, pentru că n-are niciun sens.
Dacă ce a spus numărul trei e adevărat,
ar trebui să fie mai mulți MU.
Dar se pare că n-ai reușit încă.
Ești prea lacom.
Vrei să moară amândoi?
Nu mai ai timp.
Alege!
Sergent…
Sergent, nu!
N-o face!
Yong-seok!
Nu! E numai vina mea!
Ba nu e.
Nimeni nu crede că e vina ta.
Trebuie să trăiești, da?
Ce naiba faci?
Sunt exact ca tine.
Dacă renunț la tine,
renunț și la mine.
Vă scot pe toți de aici.
Ticălos prost!
Sus!
Să plecăm de aici!
Haide!
La naiba!
Omoară-i!
O fac eu.
Nu ne dezamăgi de data asta!
Yeong-hu!
Chiar e singura cale?
A fost prima dată.
Am văzut dorințele monștrilor de multe ori,
dar niciodată la nivelul pe care l-am văzut la Yi-kyung.
Ar mai putea fi o șansă
dacă Yi-kyung realizează că totul e făcătură,
cum am făcut eu.
Ca să fie ea însăși iar?
Trebuie să încerc.
Nu pot renunța.
Atunci vin cu tine.
Doar ce ți-ai recăpătat mintea.
Dacă monstrul preia controlul din nou?
Nu.
- Nu poți. - Hei!
Îmi pare rău că te tot fac să aștepți,
dar Yi-kyung e prioritatea mea acum.
Nu te pot proteja și pe tine.
Promit
că o voi aduce înapoi.
Ar trebui să pleci.
Și să nu te mai întorci.
Las-o baltă!
Nici nu ți-a cerut să rămâi.
Hei, frumușelule!
Ne întâlnim din nou.
Ți-am spus că suntem sortiți unul altuia.
Uite!
E copilul tău, Yi-kyung.
Își vrea mama.
Nu se poate.
E copilul tău.
Nu!
Nu? Atunci, pot s-o omor?
- Tu ești, Yi-kyung? - Nu, oprește-te!
N-o atinge!
Nu te mai preface!
N-o iubești atât de mult.
Simți măcar iubire maternă?
Te rog, n-o face!
Ai vrut s-o omori, nu-i așa?
Asta ai vrut.
Nu, nu e adevărat!
Deci vrei s-o protejezi?
De data asta poți s-o faci?
Pot.
Pot, așa că te rog…
Yi-kyung!
Ăsta e monstrul pe care l-ai creat.
Din cauza ta a luat multe vieți.
Ce vei face?
S-ar putea să-ți omoare copilul odată pentru totdeauna.
Omoară-l și gata!
Doar așa îți poți proteja copilul.
Yi-kyung!
- Yi-kyung! - Yi-kyung!
Revino-ți!
- Yi-kyung! - Chestia aia vrea să-ți omoare copilul!
Stai!
Stai așa!
Mă întorc imediat.
Cred că mi-am pierdut mințile.
Mori, nenorocitule!
Sergent Kim!
Dacă te duci, mori.
De ce ai făcut-o?
De ce?
De ce naiba ai făcut-o?
Seo-jin!
Sergent Kim!
Unde mergem?
De unde ai venit.
Fructul e aproape copt.
De data asta, e diferit.
Se va întâmpla ceva extraordinar.
Ia-o înainte!
Mergem la stadion.
Plutonul Corb chiar a luat-o pe Ye-seul?
De ce ar face-o?
Încă nu l-ai găsit pe Seung-wan?
Deci e monstru sau i-a ascuns pe monștri?
Nu mai contează.
Va fi pedepsit oricum.
Sergent Tak, o văd pe șefa Ji.
BIROU
Tocmai a intrat în birou.
Unde mergem?
Așa îți ceri tu scuze?
E în regulă, mamă. Te înțeleg.
Ce s-a întâmplat?
De ce nu spui nimic?
O să mă ignori acum?
Am făcut tot ce mi-ai spus!
Ye-seul!
Am nevoie de ajutorul tău.
De acum înainte, cei care-și ascund simptomele
și cei care îi ajută pe aceștia vor suferi consecințe imediate.
Știai despre asta?
Habar n-aveam.
Mamă, haide!
Mamă!
M-ai pus în pericol.
E ultima dată când te mai ajut.
Ieși pe aici! E ieșirea.
Sau du-te la sergentul Tak!
Mamă, te rog!
Îmi pare rău, bine?
Nu-mi face asta!
Mamă!
De ce-mi tot spui așa?
Mama ta adevărată a devenit monstru și a murit acum un an.
Îți dai seama cât de mult mi-am dorit să-mi spui mamă?
Voiam să aud asta și în vis.
Dar nu de la tine.
De la fiul meu.
Ai înțeles?
Fiul meu.
Nu-mi vine să cred.
Faptul că am locuit împreună o vreme m-a făcut să țin la tine.
Era să fac o mare greșeală.
Și unde duce asta?
Trebuia să pleci când ți-am dat ocazia.
Mamă, te rog, nu-mi face asta!
Jur că am văzut-o intrând aici.
Dar…
Mamă, te rog!
Mamă!
Mi-e frică.
Salută-l, Ye-seul!
El e fiul meu.
Fiul meu!
Hei, pușlama!
Ești încă în viață.
Cât timp a trecut?
Ca să știi,
nu putem face nimic.
Știu.
A zis să așteptăm, nu?
Îți dau un semn.
Yi-kyung!
Trebuie să te oprești.
Trebuie să ne întoarcem.
Te rog, oprește-te! Adună-te!
Yi-kyung!
Nu vom rezista mult aici.
Nu-mi spune că-i abandonăm acum!
Trebuie să-i tragem sau ceva.
Nu!
Mai avem nevoie de timp.
Ce faci? Ești nebun?
Dezleagă-mă!
Dezleagă-mă acum!
Dă-mi drumul!
Chan-yeong, nu!
Nu!
Park Chan-yeong!
Cha Hyun-su!
Trezește-te!
Mamă!
Aici!
Mamă, sunt aici!
Yi-kyung!
Trebuie să plecăm.
Repede!
Nu e copilul tău.
Copilul tău adevărat te așteaptă.
Trebuie să plecăm.
Să mergem!
Nu.
Haide, grăbește-te!
Nu.
- Să mergem! - Nu!
Nu!
Cha Hyun-su!
Subtitrarea: Alexandru Pintilei