POVESTEA ORIGINALĂ ESTE WEBTOON-UL CASĂ, DULCE CASĂ
CASĂ, DULCE CASĂ
E timpul să ne distrăm.
De ce naiba fac asta?
Proteină.
Ești ca noi?
Nu-mi pari cunoscut.
Nu sunt un cobai jalnic, ca voi, rataților.
Cum să nu-ți amintești fața asta?
Încă îți cauți prieteni?
MU-3, MU-4
Câți ai acum?
Cha Hyun-su?
Văd că ți-ai amintit.
Las-o jos!
Asta?
N-am zis că poți s-o iei înapoi.
Unde e Jung Ui-myeong?
Unde se ascunde nenorocitul?
La stadion!
E aproape.
Abia mai trăia atunci.
Cum e acum?
Pleacă din capul meu!
Nu trebuia să iau corpul ăsta nenorocit.
De ce naiba nu merge?
Părea să fi fost prins în corpul ăla.
Va ieși în curând.
Cred că e de ajuns.
Mă duc să-l văd cu ochii mei.
Omoară-mă!
Omoară-mă odată!
O s-o fac.
Omoară-mă odată!
Sergent Tak, poarta principală…
Sunt niște oameni la poartă.
Par a fi resturi.
Ne căutăm ruda.
Promitem să nu facem rău.
Vrem doar să ne găsim ruda.
Nu v-ați săturat să tot căutați ruda asta?
Parcă nu omorai pe nimeni.
Am zis că nu omor oameni.
Dacă nu erau oameni,
ce erau?
Când te-ai închis aici, te-ai rupt complet de lume.
Vrei să știi ce erau?
Lumea de afară e plină de ei.
Nu-ți face griji pentru resturile alea!
Ar trebui să-mi țin promisiunea.
Meriți o recompensă pentru ce mi-ai arătat.
Ce vrei?
Dă-mi-o!
Cine ești?
Hei, e…
Și pe alea!
Dar astea sunt ale mele.
E în regulă.
Ești bine.
Mamă?
Cum ce ești…
încă om?
Te-am transformat în monstru.
Vrei să fiu monstru?
Da.
De ce?
Pentru că așa nu e nevoie să te urăsc.
Tu…
mă urăști?
Credeam că tu mă urăști.
Mamă…
De ce ai făcut-o?
De asta te-am închis. Am făcut-o pentru binele tău.
Ca să te împiedic să mai faci asta!
Urăști să fii cu mine.
Sunt o pacoste și te sperii.
Nu mă urăști pentru că sunt monstru?
Credeam că m-ai înțelege…
dacă ai fi și tu monstru.
Nu te urăsc.
Am încercat să ignor
faptul că ești diferită și specială.
N-am vrut să accept asta.
De ce nu?
Mi-a fost frică.
M-am lăsat cuprinsă de lăcomie.
Îmi pare rău.
Locul ăsta e prea aglomerat și periculos.
Vreau să încep o viață nouă cu tine afară.
Vrei
să vii cu mine?
Ce spui?
Nu sunt sigură.
Gândește-te!
Dacă vrei să-mi mai dai o șansă…
ne întâlnim aici.
Te voi aștepta.
Ce cauți aici?
Știi deja că nimeni nu are voie afară.
Încercai să evadezi?
Dacă mă gândesc bine, uniforma ta îmi pare cunoscută.
Erau vreo patru.
Nu trebuia
să-i trimiți la Bamseom.
E timpul să-ți dai jos uniforma.
Și nu-ți mai băga nasul în treburile altora!
Trăiește liniștit, ca ceilalți!
- Dobitocule! - Lee Dong-jun!
- Intră înapoi! - Sergent Tak!
Nu pleacă nicăieri.
Infractorii trebuie pedepsiți.
Ja-yeong,
fă ce trebuie!
Sergent Tak!
Ai zis că persoanele simptomatice pot umbla pe unde vor.
E bine acum?
Cum a mers?
Sergentul Tak e simptomatic.
Credeam că voi fi închis pe vecie.
Ce căutai acolo?
Să zicem că am fost prea zelos.
Oricum,
ai fi aici dintr-un singur motiv.
Le-am spus infectaților speciali că sunt simptomatic.
Trebuie să acționăm cât au garda jos.
E o veste bună.
Îți amintești ce ți-am spus?
O mică tăietură nu va fi de ajuns.
Trebuie să-i ucizi când sunt mai slabi.
Deci spui
că trebuie să înfrunt măcar unul în starea mea actuală, nu?
Ți-am spus că nu va fi ușor.
E mai bine decât să fii fără speranță.
Chestiile astea sunt peste tot afară.
E incredibil.
Ticăloșii ăia
își tot fac de treabă cu ele.
Mă întreb de ce.
Ce fac chestiile astea?
Bine că ai avut răbdare!
Cei mai mulți oameni nu ascultă.
Mulți au murit fugind.
Probabil ești diferit.
Ai fost de mare ajutor la Bamseom.
Mulțumită ție, m-am întors.
Am văzut cum ți-ai dat ultima suflare.
Nu știm multe unul despre altul, nu?
Ce ești?
Ești un monstru mutant?
Nu.
Îi controlezi pe monștri?
Comunic cu ei, să zicem.
Stai aproape de mine!
M-ai întrebat ce sunt.
Novo-om.
Așa ne numim.
E o ofertă de pace.
M-am gândit că ne-ar putea ajuta relația.
Ce-i cu chestia aia ca un cocon?
E inima.
Când ne întoarcem în inimă, renaștem.
Am fost simptomatic…
și m-am transformat în monstru.
Am fost cândva om, ca tine,
dar apoi am renăscut.
Încă trei zile, nu?
S-ar putea să iasă bine de data asta, așa că așteaptă!
N-are importanță.
Ce sunt astea?
Da.
Resturi.
Când eram în Bamseom, au venit la mine niște ciudați.
M-au bătut la cap să găsesc ceva,
așa că i-am ucis pe toți.
Dar s-au transformat în coconi…
și au renăscut.
Renăscuți?
Atunci pot să-i ucid din nou.
Tortura nesfârșită îndurată imediat după renaștere
îi va face să renunțe.
Deci chestiile astea vor renaște și…
Nu, adică…
Monștrii devin…
oameni nemuritori?
Căutau rude.
Se pare că ne ascunzi ceva.
Ticăloșii ăia se pot găsi fără efort.
Nu i-am mai văzut.
- Dacă-i vezi… - Mă ocup și te anunț.
Au distrus ordinea naturală a lucrurilor.
Infectații speciali?
Ei știu
că inima e cea mai vulnerabilă.
De ce te-au închis?
Puteau să te omoare când erai în inimă.
Căutau o cale mai rapidă
de a ne ucide pe toți.
Voiau să știe…
unde e casa noastră.
Infectații speciali sunt la stadion.
De ce s-ar duce acolo, dacă-ți caută casa?
Sigur au alt motiv.
Tot spui „noi”.
Sunt mai mulți novo-oameni ca tine?
Imaginează-ți câți oameni s-au transformat în monștri!
Până la urmă,
toți vor fi novo-oameni.
Acum condu-mă la stadion!
Spune-mi de ce se tem infectații speciali!
De novo-oameni.
De ființe ca mine.
E și familia ta acolo?
La stadion sau ce-o fi ăla?
Nu, am pierdut legătura cu ei.
Și atunci, de ce te întorci?
Nici măcar nu ai familie acolo.
N-am unde să mă duc.
Și, sincer, nu e așa de rău.
Așa că rămâi cu mine!
Tocmai m-ai cerut de soție?
Vrei să spui că vei avea grijă de mine?
Nu, adică…
Vine acritura.
S-a întors repede.
Ce e?
Unde e Hyun-su?
Ce-i așa de amuzant?
Vreau să râd și eu.
Îmi pare rău că nu știi că vei muri.
Îți pare rău pentru mine, nu pentru tine?
Când o să pună mâna pe tine,
o să mori pe bune acum.
N-o să te mai menajeze.
Te-ai stricat la cap după experiment.
Vorbești prostii.
O să-ți arăt
cât de slab…
e omul pe care-l respecți.
Chiar aș putea să-l trezesc?
N-am avut niciodată ocazia.
Atunci o să-l lași să plece?
Abia l-ai găsit.
Ce faci?
Lasă-mă, mă duc.
Unde?
La stadion.
Acolo se duce Hyun-su.
Toți sunt în pericol.
S-ar putea să-i omoare pe toți!
Poți să mergi?
- Da. - Să mergem!
Îți explic pe drum.
De ce i-ai refuzat oferta?
Nu mai suntem mulți pe lumea asta.
Nu e nevoie să-ți pese de oameni.
Nu e vorba de asta.
O fac doar pentru mine.
Acționez doar pentru Cha Hyun-su.
Voi, ticăloșilor, aveți ghinionul să nu vă plac.
Gândește-te așa!
E normal ca cei puternici să-și bată joc de cei slabi.
Nenorocitul!
Am văzut ce-ai făcut.
Învățăm repede.
Nemuritori și inteligenți?
La ce-o să folosești atâta putere?
Ca să adun alți novo-oameni născuți din inimă.
Atât.
Altfel, doar exist.
Spune-mi ceva!
Ce se întâmplă cu amintirile tale din trecut, ca om?
Nu contează.
Am obținut tot ce trebuia,
depășind transformarea în monstru.
Mama s-a întors.
Am crezut că m-a abandonat.
Am crezut că mă urăște.
Dar a venit pentru mine.
Nu voiam s-o mai văd.
Dar, odată ce am văzut-o,
m-a făcut să vreau să merg cu ea.
Dar, dacă o fac…
îl voi mai vedea…
pe Yeong-su?
Când pleci?
Nu voiai să-ți iei rămas-bun?
Du-te cu mama ta!
Ai zis că te așteaptă.
Eu nu pot s-o mai văd pe mama.
E moartă.
De asta dna Cha e ca o mamă pentru mine.
Ar trebui să te duci la mama ta.
Nu sunt sigură.
Minți. Știi că vrei.
Așa poți s-o întrebi cum te cheamă.
Tu ai lăsat asta aici, nu?
Da, e a ta.
Știi ce e asta?
E a surorii mele.
KIM SU-YEONG
E un premiu oferit cuiva care a apărat pe cineva.
Trebuie să aveți grijă unul de celălalt, da?
Ia-o tu!
De ce?
Tu pleci de tot,
poți s-o iei.
Ce s-a întâmplat?
Te-ai răzgândit?
Nu, tot vreau să plec.
De asta sunt aici.
Atunci, ce e?
Am o întrebare.
Am și eu…
nume?
Am auzit că toate ființele vii au nume.
Am și eu…
Sigur că ai nume.
De ce n-ai avea?
Serios?
Care e?
Yi-kyung!
Mi-ai lipsit.
Ești șocată de cât de diferit arăt?
Și eu aș fi.
Dar ar trebui să înțelegi.
Ai văzut cum corpul meu…
era complet distrus.
Nam Sang-won e mort.
Și totuși, încă sunt aici…
amintindu-mi cine ești.
Am trecut de la un corp la altul…
și m-am dus la Green Home în căutarea ta.
Mi-ai lipsit.
Mi-ai lipsit, Yi-kyung.
Fugi!
Du-te!
De ce nu te-ai lăsat păcălită?
Dă-mi drumul!
Uite, Yi-kyung!
E copilul nostru.
Ticălos nebun.
Mulțumesc, Yi-kyung!
Pentru că mi-ai dat acest dar.
Ia-l pe al meu!
Dacă ai nevoie de corp, ia-l pe al meu!
Te rog!
Ți-ai pierdut valoarea după ce ai născut.
Te-am lăsat în viață atunci doar pentru ea!
Ți-ai făcut treaba.
Acum e timpul să mori.
Trebuie să pleci, Yi-su.
Așa mă cheamă?
Seo Yi-su.
Îmi pare rău că mi-a luat atât…
să-ți spun pe nume.
Îmi pare foarte rău.
Du-te!
Du-te…
Du-te, Yi-su!
Yi-su…
Mamă…
Mamă!
Te rog!
Nu!
Te rog…
Mamă!
Subtitrarea: Alexandru Pintilei