ORIGINALBERÄTTELSEN SWEET HOME AV CARNBY KIM OCH YOUNGCHAN HWANG
SWEET HOME
Det är dags att ha kul.
Vad fan gör jag det här för?
Protein.
Är du en av oss?
Du ser inte bekant ut.
Jag är ingen patetisk labbråtta som ni nollor.
Hur kan du inte minnas det här ansiktet?
Letar du fortfarande efter vänner?
MM-3, MM-4
Hur många har du nu?
Cha Hyun-su?
Jag ser att du minns nu.
Lägg ner den.
Den här?
Jag sa inte att du fick ta den.
Var är Jung Ui-myeong?
Var gömmer sig den jäveln?
Stadion!
Den är i närheten.
Han levde knappt då.
Hur mår han nu?
Ut ur mitt huvud!
Jag borde inte ha tagit kroppen.
Varför funkar det inte?
Det verkade som om han var fast i kroppen.
Han kommer ut snart.
Jag antar att det räcker.
Jag ska träffa honom själv.
Döda mig!
Döda mig bara!
Det ska jag.
Döda mig bara!
Sergeant Tak, huvudingången…
Det är folk vid grinden.
De ser ut som rester.
Vi är här för att hitta vår familj.
Vi lovar att inte orsaka skada.
Vi vill bara hitta vår familj.
Är ni inte trötta på att leta efter era familjer?
Vad hände med att inte döda nån?
Jag ska inte döda människor.
Vad var de,
om inte människor?
Man blir okunnig om världen när man låser in sig.
Vill du veta vad de är?
Världen utanför är full av dem.
Oroa dig inte för de värdelösa resterna.
Jag borde hålla mitt löfte.
Du förtjänar en belöning för det du visade mig.
Vad vill du ha?
Ge mig den.
Vem är du?
Hallå, hon är…
Ge mig dem också.
Men de är mina.
Det är okej.
Du är okej.
Mamma?
Varför är du…
…fortfarande mänsklig?
Jag gjorde dig till ett monster.
Vill du att jag ska vara ett monster?
Ja.
Varför?
Så att jag inte behöver hata dig.
Hatar du…
…mig?
Jag trodde att du hatade mig.
Mamma…
Varför gjorde du det?
Det var därför jag låste in dig. Det var för din egen skull.
För att hindra dig från att göra det här igen!
Du hatar att vara med mig.
Jag är till besvär och jag skrämmer dig.
Hatar du mig inte för att jag är ett monster?
Jag trodde att du skulle förstå mig…
…om du också var ett monster.
Jag hatar dig inte.
Jag försökte ignorera
att du var annorlunda och speciell.
Jag ville inte acceptera det.
Varför inte?
Jag var rädd.
Jag lät min girighet ta över.
Förlåt.
Det är för trångt och farligt här.
Jag vill börja ett nytt liv med dig där ute.
Vill du
följa med mig?
Vad säger du?
Jag vet inte.
Tänk på saken.
Om du vill ge mig en chans till…
…möt mig här.
Jag väntar på dig.
Vad gör du här?
Du vet att ingen får gå ut.
Försökte du fly?
När jag tänker efter, ser din uniform bekant ut.
De var fyra stycken.
Du borde inte ha
skickat dem till Bamseom.
Det är dags att ta av dig uniformen.
Och sluta lägga näsan i blöt.
Lev lugnt som de andra.
-Din skitstövel! -Lee Dong-jun.
-In med dig igen. -Sergeant Tak!
Han ska ingenstans.
Överträdare måste straffas.
Ja-yeong.
Ställ allt till rätta.
Sergeant Tak!
Du sa att individer med symptom är fria att röra på sig.
Är allt okej nu?
Hur gick det?
Sergeant Tak har symptom.
Jag trodde att det var ute med mig.
Varför var du där inne?
Jag var övernitisk.
Hur som helst,
det finns bara en anledning till att du är här.
Jag sa till de specialinfekterade att jag har symptom.
Vi måste agera medan de är på sin vakt.
Det är goda nyheter.
Minns du vad jag sa?
Ett litet snitt räcker inte.
Du måste döda dem medan de är svaga.
Så du menar
att jag måste möta minst en av dem i mitt nuvarande tillstånd?
Jag sa ju att det inte skulle bli lätt.
Men det är bättre än att vara hopplös.
De är överallt utanför.
Det är otroligt.
De jävlarna
verkar inte kunna lämna dem ifred.
Jag undrar varför.
Vad gör de här sakerna?
Bra jobbat med att vänta så tålmodigt.
De flesta lyssnar inte alls.
Jag har sett många dö när de flyr.
Du måste vara annorlunda.
Du var till stor hjälp vid Bamseom.
Tack vare dig är jag tillbaka.
Jag såg dig ta ditt sista andetag.
Det är mycket vi inte vet om varandra, eller hur?
Vad är du?
Är du ett muterat monster?
Nej.
Kontrollerar du monstren, då?
Jag kommunicerar med dem.
Håll dig nära mig.
Du frågade vad jag är.
Nymänsklig.
Det är vad vi kallar oss.
Det är en fredsgåva.
Jag tänkte att det kunde gynna vår relation.
Vad är det för kokongliknande sak?
Det är hjärtat.
När vi återvänder till hjärtat återföds vi.
Jag hade symptom…
…och gick igenom monsterisering.
Jag var en gång människa som du,
men sen föddes jag på nytt.
Tre dagar till?
Det kanske löser sig den här gången, så vänta.
Glöm det.
Vad är det här?
Just det.
Rester.
Några konstiga jävlar kom till mig när jag var i Bamseom.
De tjatade på mig om att hitta nåt,
så jag dödade dem alla.
Men jag fick reda på att de blev kokonger…
…och återföddes.
Återföddes?
Då kan jag döda dem igen.
Ändlös tortyr direkt efter återfödelsen
skulle få dem att ge upp.
Så de kommer att återfödas och…
Nej, jag menar…
Så monster blir…
odödliga människor?
De letade efter sin familj.
Du verkar dölja nåt för oss.
De jävlarna kan lätt hitta varandra.
Jag har aldrig sett dem förut.
-Om du gör det… -Jag tar hand om det och hör av mig.
De förstörde den naturliga ordningen.
De specialinfekterade?
De vet
att vi är de mest sårbara i hjärtat.
Så varför låste de in dig?
De kunde ha dödat dig när du var i hjärtat.
De letade efter
ett snabbare sätt att döda oss alla.
De ville veta…
var vi bor.
De specialinfekterade är på stadion.
Varför gå dit om de letar efter ditt hem?
De måste ha en annan anledning.
Du säger "vi".
Finns det många nymänskliga som du?
Föreställ dig hur många människor som blev monster.
Det är bara en tidsfråga
innan alla blir nymänskliga.
Visa mig till stadion.
Berätta vad de specialinfekterade är rädda för.
Nymänskliga.
Varelser som jag.
Är din familj också där?
På stadion eller nåt?
Nej, jag har tappat kontakten med dem.
Så varför gå tillbaka?
Du har inte ens en familj där.
Jag har ingenstans att ta vägen.
Och det är inte så illa.
Så håll dig till mig.
Friade du precis till mig?
Säger du att du ska ta hand om mig?
Nej, jag menar…
Här kommer glädjedödaren.
Hon är tillbaka tidigt.
Vad är det?
Var är Hyun-su?
Vad skrattar du åt?
Låt mig ta del av det roliga.
Jag tycker synd om dig för att du inte vet att du ska dö.
Tycker du synd om mig och inte dig själv?
När han får tag på dig,
kommer du att dö på riktigt den här gången.
Han kommer inte att vara snäll mot dig längre.
Experimentet måste ha stigit dig åt huvudet.
Du pratar strunt.
Jag ska visa dig
hur svag…
mannen du respekterar är.
Kan jag väcka honom?
Jag hade aldrig en chans.
Ska du bara låta honom gå?
Du hittade honom knappt.
Vad gör du?
Släpp. Jag måste gå.
Gå vart?
Stadion.
Det är dit Hyun-su ska.
Alla är i fara.
Han kan döda dem alla!
Kan du gå?
-Ja. -Kom igen.
Jag förklarar på vägen.
Varför tackade du nej till hans erbjudande?
Det finns inte många av oss kvar i världen.
Du behöver inte bry dig om människor.
Det är inte därför.
Jag gör det här för mitt personliga intresse.
Jag agerar bara för Cha Hyun-su.
Ni jävlar har bara otur om ni hamnar på min dåliga sida.
Se det så här.
Det är bara naturligt för de mäktiga att bråka med de svaga.
Den jäveln.
Jag såg dig göra det.
Vi lär oss snabbt.
Odödlig och intelligent?
Vad ska du använda all den kraften till?
Samla andra nymänskliga födda ur hjärtat.
Det är allt.
Annars existerar jag bara.
Svara på det här.
Vad händer med alla ens tidigare minnen som människa?
Det är inte viktigt.
Vi har uppnått allt vi behöver
genom att överskrida monsterisering.
Min mamma kom tillbaka.
Jag trodde att hon övergav mig.
Jag trodde att hon hatade mig.
Men hon kom för min skull.
Jag ville aldrig se henne igen.
Men när jag gjorde det,
ville jag följa med henne.
Men om jag gör det…
…får jag nånsin se…
…Yeong-su igen?
När åker du?
Tänkte du inte säga hej då?
Åk med din mamma.
Du sa att hon väntar på dig.
Jag kan aldrig träffa min mamma igen.
Hon är död.
Det är därför fröken Cha är som min mamma nu.
Du borde gå till din.
Jag vet inte.
Du ljuger. Du vet att du vill.
Då kan du fråga vad du heter också.
Du lämnade den här, eller hur?
Ja, den är din.
Vet du vad det här är?
Det är min systers.
KIM SU-YEONG
Det är ett pris som ges till en person som skyddade nån väl.
Ni måste ta hand om varandra, okej?
Du borde ta den.
Varför?
Du blir borta för alltid,
så du kan få den.
Vad är det?
Har du ändrat dig?
Nej, jag vill fortfarande åka.
Det är därför jag är här.
Vad är det, då?
Jag har en fråga.
Har jag också…
ett namn?
Jag har hört att allt levande har namn.
Har jag också…
Självklart har du ett namn.
Varför skulle du inte ha det?
Jaså?
Vad är det?
Yi-kyung.
Jag har saknat dig.
Är du chockad över hur annorlunda jag ser ut?
Det skulle jag vara.
Men du borde förstå.
Du såg hur min kropp…
…låg i ruiner.
Nam Sang-won är död.
Och ändå står jag här…
…och minns vem du är.
Jag gick från kropp till kropp…
…och åkte till Gröna hem i jakt på dig.
Jag saknade dig.
Jag har saknat dig, Yi-kyung.
Spring!
Gå!
Varför gick du inte bara på det?
Släpp!
Titta, Yi-kyung.
Hon är vårt barn.
Din galna jävel.
Tack, Yi-kyung.
För att du gav mig den här gåvan.
Ta min.
Ta min istället.
Om du behöver en kropp, ta min.
Snälla.
Du förlorade allt värde när du födde det här barnet.
Jag lät dig bara leva då på grund av henne!
Du har gjort din del.
Nu är det dags att dö.
Du måste gå, Yi-su.
Är det mitt namn?
Seo Yi-su.
Förlåt att det tog mig så länge…
…att säga ditt namn.
Förlåt.
Gå.
Gå…
Gå, Yi-su.
Yi-su…
Mamma.
Mamma…
Mamma!
Snälla.
Nej!
Snälla…
Mamma!
Undertexter: Carita Collins