АВТОРИ ІДЕЇ КІМ КАН-БІ ТА ХВАН ЙОН-ЧАН
МИЛИЙ ДІМ
Прийшов час трохи розважитися.
Якого біса я це роблю?
Білок.
Ти один із нас?
Не пригадую тебе.
Я не жалюгідний лабораторний пацюк, як ви, невдахи.
Хіба можна було не запам'ятати це обличчя?
Досі шукаєш друзів?
МЛ-3, МЛ-4
Скільки їх у тебе зараз?
Ча Хьон-Су?
Бачу, ти пригадав.
Поклади її.
Її?
Я не дозволяв забрати.
Де Чон І-Мьон?
Де ховається той виродок?
На стадіоні!
Неподалік.
Він тоді був ледь живий.
А як він зараз?
Геть із моєї голови!
Не слід було мені брати це тіло.
Якого біса не працює?
Здавалося, у тому тілі він наче в пастці.
Він скоро його покине.
Гадаю, цього достатньо.
Гляну на нього сам.
Убий мене!
Просто вбий мене!
Уб'ю.
Убий мене вже!
Сержанте Таку, головні ворота…
Декілька людей біля воріт.
Схожі на обрізки.
Ми тут, щоб знайти нашу рідню.
Обіцяємо не заподіяти жодної шкоди.
Ми лише прагнемо знайти рідню.
Вам ще не набридло шукати цю свою рідню?
Хіба ти не обіцяв нікого не вбивати?
Я сказав, що не вбиватиму людей.
А вони хто,
хіба не люди?
Коли відгороджуєшся від світу, втрачаєш уявлення про нього.
Хочеш знати, що вони таке?
Зовнішній світ сповнений ними.
Не зважай на ці нікчемні обрізки.
Я маю виконати свою обіцянку.
Ти заслужила нагороду за те, що показала мені.
Чого хочеш?
Віддай.
Хто ти?
Гей, вона…
Їх теж віддай.
Але вони належать мені.
Усе гаразд.
З тобою все гаразд.
Мамо?
Чому ти…
досі людина?
Я перетворила тебе на монстра.
Хочеш, щоб я була монстром?
Так.
Чому?
Адже тоді я тебе не ненавидітиму.
Ти…
ненавидиш мене?
Я думала, ти мене ненавидиш.
Мамо…
Навіщо ти це зробила?
Ось чому я тебе замкнула — це заради тебе самої.
Щоб ти більше так не робила!
Ти ненавидиш бути зі мною.
Я заважаю й лякаю тебе.
Хіба ти не ненавидиш мене, бо я монстр?
Я думала, ти мене зрозумієш…
якщо теж будеш монстром.
Я не ненавиджу тебе.
Я намагалася ігнорувати той факт,
що ти інша й особлива.
Я не хотіла цього приймати.
Чому ні?
Мені було страшно.
Я дозволила жадібності взяти гору.
Вибач.
Тут занадто людно й небезпечно.
Я хочу почати нове життя з тобою деінде.
Хочеш
піти зі мною?
Що скажеш?
Я не впевнена.
Подумай про це.
Якщо хочеш дати мені ще один шанс…
знайди мене тут.
Я чекатиму на тебе.
Що привело вас сюди?
Ви вже знаєте, що назовні нікого не пускають.
Намагалися втекти?
Між іншим, ваша форма видається знайомою.
Їх було десь четверо.
Не треба було
посилати їх до Памсома.
Прийшов час зняти форму.
І припинити пхати носа в чужі справи.
Живіть тихо, як усі інші.
-Ах ти ж виродок! -Лі Тон-Чуне.
-Повертайся. -Сержанте Таку!
Він нікуди не піде.
Порушники мають бути покарані.
Ча-Йон,
зроби все як годиться.
Сержанте Таку!
Казали, особи з симптомами можуть вільно пересуватися.
Питання вирішене?
Як усе пройшло?
У сержанта Така симптоми.
Думав, я застрягну там навіки.
Що ти там робив?
Скажімо, я трохи переборщив.
Так чи інак,
ти міг прийти лише з однієї причини.
Я розповів особливим зараженим, що в мене симптоми.
Треба діяти, поки їхня пильність приспана.
Чудові новини.
Пам'ятаєш, що я тобі казав?
Невеликого порізу буде замало.
Їх треба вбивати, коли вони слабкі.
Ти маєш на увазі,
що маю зчепитися хоч з одним із них у моєму поточному стані?
Я ж казав, що буде нелегко.
Але це краще, ніж втратити надію.
Назовні такі штуки є всюди.
Неймовірно.
Ці виродки
ніяк не можуть дати їм спокій.
Цікаво, чому так.
Навіщо вони?
Молодець, що терпляче чекав.
Більшість людей узагалі не слухають.
Багато людей загинули, тікаючи.
Певно, ти не такий.
Ти дуже допоміг у Памсомі.
Завдяки тобі я повернувся.
Я бачив твій останній подих.
Ми багато чого не знаємо один про одного, чи не так?
Що ти таке?
Мутований монстр?
Ні.
То ти контролюєш монстрів?
Скажімо так: я з ними спілкуюся.
Тримайся поруч.
Ти запитав мене, хто я.
Неолюдина.
Так ми себе називаємо.
Це пропозиція миру.
Думаю, вона зарадить нашим стосункам.
Що це за коконоподібна штука?
Серце.
Ми перероджуємося, коли повертаємося до серця.
У мене були симптоми…
і я пройшов монстеризацію.
Колись я був такою ж людиною, як і ти,
але потім переродився.
Ще три дні, так?
Можливо, цього разу все вийде, тож зачекай.
Не зважай.
Що це таке?
Ось це?
Обрізки.
Дивні виродки прийшли до мене, коли я був у Памсомі.
Діставали мене якимись пошуками,
тож я їх усіх перебив.
Та потім дізнався, що вони стали коконами…
і переродилися.
Переродилися?
Отже, я можу вбити їх знову.
Нескінченні тортури одразу після переродження
врешті-решт змусять їх здатися.
Отже, ці істоти переродяться й…
Ні, власне…
Отже, монстри перетворюються на…
безсмертних людей?
Вони шукали родичів.
Здається, ти щось від нас приховуєш.
Ці виродки легко можуть знайти одне одного.
Я їх ще ніколи не бачив.
-Якщо ти… -Я подбаю про це й повідомлю.
Вони зруйнували природний устрій.
Особливі заражені?
Вони знають,
що ми найбільш вразливі в серці.
То чому вони тебе замкнули?
Могли ж убити, коли ти був у серці.
Вони шукали
швидшого способу вбити нас усіх.
Хотіли знати…
де знаходиться наш так званий дім.
На стадіоні перебувають особливі заражені.
Навіщо туди йти, якщо вони шукають твій дім?
Мабуть, у них є інша причина.
Ти постійно кажеш «ми».
Таких неолюдей, як ти, багато?
Уяви, скільки людей перетворилися на монстрів.
Це лише питання часу,
коли всі стануть неолюдьми.
А тепер відведи мене на стадіон.
Розкажи, чого бояться особливі заражені.
Неолюдей.
Таких істот, як я.
Твоя родина теж там?
На стадіоні чи деінде?
Ні, я втратив із ними зв'язок.
То навіщо повертаєшся?
У тебе там навіть родини немає.
Мені більше нікуди йти.
І там не так уже й погано.
Тож будь зі мною.
Ти щойно зробив мені пропозицію?
Кажеш, що подбаєш про мене?
Ні, я мав на увазі…
Ото ти зануда.
Вона рано повернулася.
Що таке?
Де Хьон-Су?
Що смішного?
Я теж хочу посміятися.
Мені шкода, що ти не знаєш, що помреш.
Тобі шкода мене, а не себе?
Коли він добереться до тебе,
цього разу ти помреш по-справжньому.
Він більше не дасть тобі спуску.
Схоже, той експеримент тобі запам'ятався.
Дурниці говориш.
Я покажу тобі
наскільки слабкий…
чоловік, якого ти поважаєш.
Чи можу я його розбудити?
У мене взагалі ніколи не було шансу.
То ти просто відпустиш його?
Ти його ледве знайшла.
Що ти робиш?
Відпусти. Мушу йти.
Куди?
На стадіон.
Саме туди прямує Хьон-Су.
Усі в небезпеці.
Він може вбити їх усіх!
Можеш іти?
-Так. -Ходімо.
Дорогою поясню.
Чому ти відхилив його пропозицію?
Нас не так багато залишилося в цьому світі.
Тобі не треба дбати про людей.
Не через це.
Я роблю це суто з власного інтересу.
Дію лише на благо Ча Хьон-Су.
Вам, виродкам, просто не пощастило стати в мене на шляху.
Поглянь на це так.
Для сильного цілком природно знущатися зі слабких.
От сучий син.
Я бачив, як ти це зробив.
Ми швидко вчимося.
Безсмертний і розумний?
На що ти спрямуєш усю цю силу?
Зберу інших неолюдей, народжених із серця.
Оце й усе.
Інакше я просто існую.
Скажи мені ось що.
Що стається з людськими спогадами про минуле?
Не має значення.
Ми досягли всього, чого хотіли,
подолавши монстеризацію.
Мама повернулася.
Я думала, вона мене покинула.
Думала, вона мене ненавидить.
Але вона приїхала по мене.
Я більше ніколи не хотіла її бачити.
Та щойно побачила,
захотіла піти з нею.
Але, якщо я це зроблю…
чи побачу знову…
Йон-Су?
Коли ти їдеш?
Не збиралася прощатися?
Іди з мамою.
Ти сказала, вона чекає на тебе.
Я більше ніколи не побачу свою маму.
Вона мертва.
Тому пані Ча мені тепер як мама.
Краще йди зі своєю.
Я не впевнена.
Брешеш. Ти знаєш, що хочеш цього.
А ще зможеш запитати своє ім'я.
Ти залишила це тут, так?
Так, вони твої.
Знаєш, що це?
Воно належить моїй сестрі.
КІМ СУ-ЙОН
Цю нагороду вручають людині, яка захистила когось.
Ви мусите піклуватися одне про одного, гаразд?
Візьми з собою.
Навіщо?
Ти підеш назавжди,
тож забирай собі.
Що таке?
Ти передумала?
Ні, я досі хочу піти.
Тому я тут.
Тоді що таке?
У мене є питання.
У мене теж…
є ім'я?
Я чула, усе живе має імена.
То я теж…
Звичайно, у тебе є ім'я.
Як може бути інакше?
Справді?
Яке?
Лі-Кун.
Я скучив за тобою.
Шокована змінами моєї зовнішності?
Я б теж був.
Але ти мусиш зрозуміти.
Ти бачила, що моє тіло…
було цілком понівечене.
Нам Сан-Вон мертвий.
І все ж таки я досі стою тут…
і пам'ятаю, хто ти.
Я переходив із тіла в тіло…
і пішов до Зеленого дому у пошуках тебе.
Я скучив за тобою.
Я скучив за тобою, Лі-Кун.
Тікай!
Біжи!
Чому ти не повелася на це?
Відпусти!
Послухай, Лі-Кун.
Вона наша дитина.
Ти божевільний виродок.
Дякую, Лі-Кун.
За цей подарунок.
Візьми моє.
Просто візьми моє.
Якщо тобі потрібне тіло, візьми моє.
Будь ласка.
Ти втратила будь-яку цінність, народивши цю дитину.
Я залишив тебе тоді живою лише через неї!
Ти зіграла свою роль.
Тепер час помирати.
Тобі треба йти, Лі-Су.
Це моє ім'я?
Со Лі-Су.
Вибач, що так довго…
не називала тебе на ім'я.
Мені дуже шкода.
Іди.
Іди…
Іди, Лі-Су.
Лі-Су…
Мамо.
Мамо…
Мамо!
Будь ласка.
Ні!
Благаю…
Мамо!
Переклад субтитрів: Наталія Боброва