Jag kanske litade för mycket på dig.
Yi-kyung såg inte ut som ett monster.
Hon blev människa igen.
Jag gjorde henne till ett monster,
så att hon inte skulle dö.
Varför dödade du henne?
Hon är värdelös nu.
Till skillnad från dig.
Nej…
Ut!
Fan!
Mamma…
Nej! Släpp!
Mamma!
Nej!
Mamma!
Nej!
Snälla!
ORIGINALBERÄTTELSEN SWEET HOME AV CARNBY KIM OCH YOUNGCHAN HWANG
SWEET HOME
Förbannat.
Kom du bara så här långt?
Fan…
Jag antar att du har tagit över Cha Hyun-su.
Jag trodde att han var en svag jävel.
Men jag hade fel.
Den enda svaga jäveln här är du.
Nej, du är en bluff.
Den riktiga Cha Hyun-su
är borta, eller hur?
Var han inte ensam?
Jag vet inte vem han är,
men han verkar göra motstånd som Hyun-su.
De såg inte ut som bästa vänner.
Hyun-su har honom nog.
Vilken lättnad.
Det betyder att de inte jobbar ihop.
Hyun-su må vara aggressiv, men han kan inte röra dig.
Jag vet inte varför han ska till stadion,
men det här är vår enda chans att stoppa honom.
Vad gör du?
Kom igen.
Det är en bil.
En bil närmar sig!
Han levde.
Fan.
Jag antar att du kan dra ut den nu.
Du ser frisk ut.
Det är lika bra. Det kommer att bli tufft från och med nu.
Bra.
Det kommer att bli tufft från och med nu.
Jag trodde att du var död.
Du låter tuff, men du borde jobba på ditt pokeransikte.
Har du saknat mig?
Så jäkla mycket.
Jag visste det.
Jag känner likadant.
Jag behöver dig nu.
Du har blivit snabb.
Du kanske har blivit långsam.
Jaså?
Kan du hjälpa mig igen?
Tror du att jag går på det som Hyun-su gjorde?
Du måste,
för jag ska tvinga dig.
Sluta fly som en jävla råtta!
Har du tänkt på att du gör det här på fel sätt,
när du svingar den i ett trångt utrymme?
Är du ingenting utan din vinge?
Bra. Använd huvudet.
Dra åt helvete.
Du är fortfarande en skitstövel, eller hur?
Eun-hyeok!
Det är han.
Det är faktiskt Eun-hyeok.
Eun-hyeok!
Grattis till din första flickvän.
Din jävel.
Hyun-su, nej!
Eun-hyeok! Nej!
Nej!
Klarar du det här?
Dra ut den igen.
Jag behöver den inte.
Kang Seok-chan.
Min Seo-jin.
Jeong Jong-hyun.
Choi Yong-seok.
Sergeant Kim!
Se upp, sergeant!
Herrn!
Tror du att jag är ett skämt?
Jag ska döda Cha Hyun-su.
Nej!
Eun-hyeok! Nej!
Eun-hyeok!
Eun-hyeok, nej!
Eun-hyeok!
Du kommer inte ut nu.
Ha så kul där inne.
Varför la du dig i?
Det är inte läge nu.
Släpp.
Nej.
Minns du att jag sa att jag letade efter nån?
Det är han.
Det är min bror, så släpp mig!
Släpp mig!
Använd huvudet.
Jag trodde att du kunde dra fram den när som helst.
Vad ska du göra nu?
Heja på dig.
Så du ska inte göra ett skit?
Jag vill se vad du är kapabel till.
Kan du ta dig ut?
Är du inte snabb?
Hoppa ut när det finns en lucka.
Du då?
Jag är inte svag som du.
Släpp!
Släpp.
Släpp mig!
Nej!
Ta dig samman!
"Bror"?
Tror du att han är din bror?
Han är inte mänsklig.
Han är inte mänsklig längre.
Hoppa in.
Få in henne.
Är du redo?
Alltid.
Nu!
Fan.
Tacka mig när jag kommer ut.
Hallå!
Eun-yu!
Släpp.
Va?
Har mannen redan gått?
Eun-hyeok.
Vet du vägen till stadion?
Är det allt du har att säga?
Väntade du på mig?
Självklart gjorde jag det!
Är du inte här för mig?
Varför skulle jag vara det?
Jag kommer tillbaka.
Oroa dig inte.
Jag kommer tillbaka oskadd.
Lovar du?
Ja.
Du lovade att komma tillbaka.
Hur kunde du inte återvända när du var vid liv
hela den här tiden?
Vet du hur desperat jag letade efter dig?
Varför kom du inte tillbaka?
Varför skulle jag det?
Du är min bror.
Jag har väntat så länge.
Jag saknade dig varje dag.
Hur kan du säga så till mig?
Fanns det en tillräckligt bra anledning för mig att hitta dig?
Nej.
Har jag fel?
"Bror"?
Tror du att han är din bror?
Han är inte mänsklig.
Han är inte mänsklig längre.
Säg till om du behöver nåt.
Släpp mig.
Förutom det.
Vad har hänt med dig?
Vi hade ett rätt intensivt kärleksgnabb.
Träffade du Seo Yi-kyung?
Ja.
Men du förstår…
nåt är skumt.
Du sa
att du aldrig sett henne här.
Jag vet vad du menar, men du har fel.
Jag var fast här.
Hade ni en passionerad återförening?
Det hade vi.
Och det var den sista.
Du är säkert inte här för att hålla minnestal.
Är det på grund av ditt ansikte?
Det är helt manglat.
Kom du på vad jag bad dig om?
Du har inte gjort några framsteg på ett år.
Det görs inte över en natt.
Du behöver en bra anledning för att jag ska hålla dig vid liv.
Varför har du inte listat ut det än?
Varför?
Utlösaren.
Låt oss tänka på tajmingen.
Jag pratar om ditt tillstånd när det funkade.
Först stod du inte ut med smärtan.
Var det inte likadant när du tog över kroppen?
Antyder du att jag måste dö?
Nej.
Du måste bara vara nära döden.
Du vet?
Jag har inte resurserna nu för att hjälpa dig som förut.
Jag undrar vad vi kan göra.
Vi behöver bara nåt lite riskabelt.
Nåt nytt om Jae-jin?
Inte än.
Var är han?
Är du okej?
Vi behöver inte vänta.
Jag ska in i mitt barns kropp.
Har du hittat ett sätt att göra det?
Ja.
Hjälp mig att förbereda mig.
Gi-chun.
Reglerna är annorlunda nu.
Tja…
Symptomatiska människor är större varelser nu!
Jag är inget monster, okej?
Jag är ett steg närmare dem!
Lugna dig, Gi-chun.
Var är han?
Jag har symptom!
Jag är en symptomatisk individ!
Toppen.
Vi måste bekräfta några saker,
så stanna här ett tag.
Ni hörde väl tillkännagivandet?
Samarbeta.
Kommer de symptomatiska verkligen att behandlas bättre?
-Ska de leva bland oss nu? -Inte en chans.
Det är skitsnack.
Jag är orolig för Gi-chuns barn.
Han behöver inte gömma sig längre.
Är det här en förklädd välsignelse?
Hur mår damen?
Menar du Seon-hwa?
Hon är inte helt närvarande.
Hon verkade må bra ett tag, men hon kämpar nu.
Känner du en Yeong-jun?
Seon-hwa letar efter honom och hon nämnde dig,
så du kanske känner honom.
Det gör jag inte.
Han går in.
Vad ska vi göra, sergeant?
Vi kan inte förhasta oss utan att känna till situationen.
Vi smyger in sen.
Så…
är du svårt skadad?
Han har återvänt.
Cha Hyun-su.
Men jag tog hand om honom.
Gjorde du?
Ursäkta?
Såg du honom ta sitt sista andetag?
Nej, men han kan inte fly.
Svara då på det här.
Varför känns det som att Cha Hyun-su lever?
Cha Hyun-su.
Vänta på honom.
Det är dags för honom att bevisa sitt värde.
Hans värde?
Du då?
Är du ens mänsklig längre?
Är du den Eun-hyeok jag minns?
Jag är nymänsklig.
Den Eun-hyeok du minns är inte längre mänsklig.
Menar du att du är nymänsklig?
Sluta prata strunt!
Ska jag tro på det när jag ser att du är normal?
Det är okej om du inte tror mig.
Jag svarade på din fråga.
Låt oss säga att du har rätt.
Vad exakt är en nymänsklig?
Jag är på monsteriseringens sista steg.
Mina minnen är intakta, men inte känslorna.
Jag lär mig snabbt, men jag känner inget.
Så du säger…
…att du inte är den du var?
Om du hatar mig nu, var ärlig om det.
Jag hatar dig inte.
Jag älskar dig inte heller.
Till skillnad från Cha Hyun-su, är du värdelös.
Du har aldrig gjort nåt meningsfullt.
Men varför leta efter Eun-hyeok?
Han är inte din riktiga bror.
För att jag saknade dig.
Du klängde alltid fast vid mig och irriterade mig.
Men du verkar vara samma idiot som förut.
Det här samtalet tar aldrig slut.
Hur lång tid tar det för Hyun-su?
Är du säker på att medicinen i hennes kropp kan göra nån till specialinfekterad?
Den har funkat hittills,
men jag vet inte om den fortfarande duger
eftersom jag tog den från Sang-wons kropp.
Jag säger ju att den funkade.
De andra tre injicerades också.
Ta hit henne.
Det passar perfekt nu.
ALLMÄNT BEDÖVNINGSMEDEL KETAMIN
Slå till medan deras ledare är upptagen med sin lägereld.
Ska han bränna sig själv?
Galet, eller hur?
Varför tänkte jag inte på det tidigare?
Hans kropp var nära att förvandlas, så den har nog samma svagheter.
Varför går han så långt bara för att ta över ungens kropp?
Hans nuvarande kropp har många defekter.
Det räcker med frågor nu.
Söv henne och ta hit henne.
Vi öppnar henne direkt.
Kom igen, skynda.
Städar vi eller nåt?
Vi skulle ta med lakan och smutsiga kläder.
Vad pågår här?
Tyst!
Vi är inte här för att leka!
Du, Gi-chun.
Hör du mig inte, flintis?
Vad fan vill du nu?
Hämta mat åt henne.
Det är ditt jobb, inte mitt.
Jag förtjänar lite vila efter det jag gjorde.
Ungen åkte fast tack vare mig.
Jag gjorde min del genom att vidarebefordra meddelandet, okej?
Vad är det?
Förnödenheter till isoleringen.
De vill att du kollar dem.
Nu?
Hallå, är du där inne?
Vad gör du här?
Varför är du inte med din mamma?
Är du okej?
Seo Yi-su.
Det är mitt namn.
Seo Yi-su?
Det är ett fint namn.
Yeong-su.
Jag måste gå.
Mamma sa åt mig att inte stanna.
Men jag vet inte vart jag ska ta vägen.
Du måste ta dig ut först.
Du kan inte göra nåt om du är fast här.
Jag är fortfarande ensam där ute.
Nej, det är du inte.
Du har mig.
Du har fröken Cha också.
Följer du med mig?
Va?
Då ska jag uppfylla din önskan.
Sa du inte…
…att du vill vara ett monster?
Jag ska bli ett monster.
Och sen ska jag döda er två.
-Va? -Jag ska döda er alla!
Jag kan få det att hända.
Du måste skämta.
TONFISK
Varför är det monstret…
Hon verkar inte ha flytt genom huvudingången.
Hon måste vara kvar här.
Jag ska hitta henne.
Jag hjälper också till.
Och om du gör det?
Hur ska du hålla henne här?
Jag bryr mig inte om ni förlorar era huvuden eller händer.
Men hur vågar du förlora min kropp?
Jag var vårdslös.
Ta ansvar då.
Förlåt!
Jag ska få tillbaka henne till varje pris.
Nej.
Det är tydligt nu att det här är omfattningen av dina förmågor.
Jag visste att du var mindre kapabel än Cha Hyun-su,
men jag trodde aldrig att jag skulle föredra människor.
Samla alla.
Har du sett Yeong-su?
Är han borta?
Fröken Cha, vänta!
Vi måste hitta honom snabbt.
Varför?
Kråkplutonen ska börja smuggla ut folk.
Va?
När? Vart?
Jag vet inte än,
men hitta honom och håll honom vid din sida.
Hur fick du reda på det?
Det är inte viktigt.
Jag hjälper dig att leta.
Var såg du honom senast?
På fältet.
Kim Yeong-su!
Har du sett Yeong-su?
Inte i dag.
Är han försvunnen?
-Glöm det. -Va?
Har du sett en pojke i orange tröja?
Nej, det har jag inte.
Alla symptomatiska individer och överlevande,
vänligen samlas på centrala torget omedelbart.
Sergeant Tak, kom så fort som möjligt.
De verkar redan ha avslöjat oss.
Okej.
Jag skyndar mig.
Jag upprepar,
alla symptomatiska individer och överlevande,
vänligen samlas på centrala torget nu.
Slappna av.
Jag vill visa min tacksamhet.
Symptomatiska individer
förtjänar bättre behandling.
Grattis, sergeant Tak.
Som jag har sagt förut,
symptomatiska individer kommer snart att bli vi.
Femton dagar.
Uthärda bara en halv månad,
och vem som helst…
…kan leva ett liv fritt från fara
med makten att skydda sig själv och sin familj.
Det är dags att avsluta det här.
Minns ni min dotter?
Hon har kraften att förvandla människor till symptomatiska individer.
Men hon har vandrat iväg nånstans.
Mitt barn kommer att vara till stor hjälp för alla som vill följa mig,
så leta efter henne.
Klockan tickar.
Fröken Cha.
Fan också!
-Dong-jun. -Ingen fara, herrn.
Inget har förändrats.
Vi gör som du säger, herrn.
Vårt vad är inte över än.
Så snälla…
…ut därifrån.
Är han död?
Jag trodde att han skulle vara användbar,
men jag antar att jag hade fel.
Vakta din tunga.
Det är ingen idé att vänta.
Är det din hobby att överge folk?
Jag utvärderar bara situationen.
Jag är lättad.
Jag är lättad att se att du är så normal.
Inget har förändrats.
Jag bryr mig inte om du inte är mänsklig.
Jag ger inte upp hoppet…
om Hyun-su eller dig.
Undertexter: Carita Collins