WEBTOON-HISTORIEN SWEET HOME AF CARNBY KIM OG YOUNGCHAN HWANG
SWEET HOME
Jeg tror, jeg begynder at forstå dig.
Jeg har altid hånet dig…
…men nu er jeg i dine sko.
Sig mig, Hyun-su.
Hvorfor gjorde jeg det?
Hvorfor?
Hvorfor reddede jeg Eun-hyeok?
Lod Eun-yu leve og lavede et dumt væddemål om dig.
Det er ting, du ville gøre.
Du spurgte, hvem jeg var.
Lige fra begyndelsen…
…var jeg dig.
Jeg var altid en del af dig.
Jeg var…
…en anden version af dig,
som du ville skjule.
Hører du efter?
Det gør du sikkert.
Det ved jeg, jeg gjorde.
Hvis vi bliver en…
…hvem vågner så først?
Cha Hyun-su?
Lad os få en ting på det rene.
Du hjælper mig nu.
Ikke omvendt.
Undskyld, det tog så lang tid.
Cha Hyun-su.
Er det virkelig dig?
Er alle på stadion?
Ja.
Så lad os gå.
Du kan få den.
Du er hurtig,
men det er måske ikke nok.
Kan du huske elefantrutsjebanen?
Den med et hul lige i midten.
Jeg kunne aldrig finde dig, når du gemte dig derinde.
Når vi legede gemmeleg, var den dit sted.
Du gemte dig, indtil jeg til sidst græd.
Ved du, hvordan jeg fandt dig?
Engang opgav jeg at lede og legede med naboens hund.
Så knækkede snoren, så jeg måtte løbe som en gal.
Så dukkede dit hoved op af hullet.
Og så fangede jeg dig.
Du svedte tran, fordi du løb med mig på ryggen.
Kom til sagen.
Lær.
Med minder kan du genlære dine følelser.
Så hold dig til fakta.
Snoren knækkede aldrig.
Du slap den løs, fordi du havde ondt af hunden.
Din ankel er vel okay nu.
Den er ikke længere en plage.
Er du kommet til skade?
Nej, jeg har det fint.
Du ser glad ud.
Gør jeg?
Jeg er glad.
Det føles som en drøm.
Du og Eun-hyeok er tilbage.
Indtag jeres positioner.
Del jer op uden at blive fanget af de særligt inficerede.
Saml så mange overlevende som muligt, og vent på signalet.
MAD OG VAND I KIRKEN PS. FØRST TIL MØLLE
I aften
flygter vi fra stadionet med de overlevende.
Undskyld mig.
Frue?
Jeg vil ikke have delingens hjælp.
Kom med mig.
Forsvind!
Jeg ved, I alle ønsker, at jeg dør.
Yong-seok tog derhen på grund af mig.
Jeg ville leve…
…bare et par dage mere.
Så jeg fik ham til at tage afsted.
Vil du stadig hjælpe mig?
Den idiot.
Bare lad mig betale for mine synder.
Jeg holder alligevel ikke længe.
Jøsses.
-Leder du efter drengen? -Hold da kæft!
Pokkers!
Du skræmte mig!
Sagen er,
at jeg har observeret alle, og ingen prøver så hårdt som dig.
Vil du være med?
Du ville være med mig.
Okay, lad os høre.
Hvad er din plan?
Lad os aflevere barnet
og komme væk herfra.
Vil du gå igennem alt det besvær og gå derud for at dø?
Det er latterligt.
Forsvind.
Hvordan vil du fange hende?
Hun er ikke et normalt barn.
At hun gør mennesker til monstre?
Hvem vil tro på det?
-Vrøvl. -Jeg så det.
Jeg så hende gøre et menneske til et monster.
Har du en plan?
I arbejder som en gruppe, ikke?
Er det okay at bruge mennesker til så vigtig en sag?
Bekymrer det dig,
efter du mistede mit barn?
Se, hvor hårdt de arbejder,
i modsætning til jer.
Hvor er Jae-jin og Ja-yeong?
Jeg henter dem hertil, herre.
Skaf dem af vejen.
Undskyld?
Dræb dem.
De venter på, at folk kommer.
Hvad? Mener du det?
Sagde de ikke, det var først til mølle?
Lyver de om at give os mad?
-Jeg skulle have ledt efter barnet. -Dit fjols.
Hvad hvis du bliver til et monster?
Hvad ville pointen være?
Hvor skal du hen?
Jeg skal finde nogen.
Så bør du vente.
De kommer her.
Du ved ikke engang, hvem jeg taler om.
Gå ind igen.
Du kan ikke låse mig inde her uden en forklaring.
Du er ikke låst inde.
Du bliver beskyttet.
Det finder du snart ud af.
Pokkers.
Hvorfor kommer du så sent?
Har Sang-won snakket dit øre af?
Jeg kan ikke vente hele dagen, vel?
Fik du den ud?
Er du klar?
Sig det ikke til Sang-won.
Han ved ikke, det var sådan, hans håndlangere blev til.
Hvis han finder ud af det,
går han amok.
Forresten,
hvad talte han om?
Barnet er væk.
Hun er noget for sig, ikke?
Gad vide, hvordan hun slap væk.
Hun kan åbenbart gøre mennesker til monstre.
Hvad?
Jøsses, I forskrækkede mig.
Hvordan gik det?
Fandt I barnet?
Sig det igen.
Gøre hvem til hvad?
-Vidste du ikke det? -Vent lidt.
Er det sandt?
Er det rent faktisk sandt?
Undskyld, sergent Tak.
Jeg tror,
jeg bør beholde medicinen.
Jeg har fundet et testemne, der er bedre end dig.
Hvad?
Den var tiltænkt mig.
Jeg ville have taget den, hvis jeg havde symptomer.
Men de pokkers symptomer dukkede aldrig op for mig.
De dukkede op for næsten alle, så hvorfor ikke mig?
Jeg gav kortvarigt plads til andre for menneskehedens skyld.
Og dette er vel min belønning fra guderne.
Gad vide, hvor barnet er.
Er I skøre? Hvad fanden laver I?
Hvad er der med jer?
Hvad fanden?
Hvad sker der?
Hvor er min far?
Hvor pokker er han?
Følg stille og roligt med.
Undskyld?
Hvad sker der?
Det er dig!
Du er den skræmmende soldat.
Hedder du…
…oversergent Tak?
Du kender…
…Park Chan-yeong og Kim Yeong-hu, ikke?
Hvorfor er du her og ikke på jagt efter barnet?
At have symptomer fritager dig ikke.
Det plejede at være min plads.
Mener du det?
Kan du stadig ikke slippe det?
Jeg hører,
du vil flytte ind i barnets krop, når hun bliver fundet.
Min ven er vist stor i kæften.
Ikke altid.
Han fortalte dig ikke om dine håndlangere.
Han skabte dem med dit blod.
Måske er det derfor, de adlyder dig.
Vidste du ikke det?
Det troede jeg, du gjorde.
Jeg troede ikke, du ville blive narret af en som ham.
Kom nu.
Jeg siger bare, det er en skam.
Jeg troede også, jeg ville få en chance.
Tilbyder du at slutte dig til mig nu?
Hvorfor ikke?
En ampul med dit blod er stadig derude.
Den blev taget fra en MM ved navn Ja-yeong, men…
Men?
Dr. Lim slugte den.
Kim Yeong-hu.
Oversergent Tak.
Jeg hørte, du kaldte mig en skræmmende mand.
Tager jeg fejl?
Du rynker altid panden
og taler knap nok.
Jeg skulle have lyttet til dig.
Yong-seok,
Seo-jin,
U-seok,
Jong-hyun,
og Seok-chan.
Sergent Choi
og medlemmerne af eftersøgningsholdet…
…er alle døde i kamp.
Operationen var en fiasko.
Vi skulle ikke være taget afsted.
Alt er min skyld, også at de monstre kom ind på stadion.
Og alligevel
kom kun jeg levende tilbage.
-Undskyld, herre. -Sig ikke det.
Jeg gav ordrerne.
Og jeg løj for jer alle.
Jeg har symptomer.
Det havde jeg også, før jeg sendte jer til Bamseom.
Jeg holdt det hemmeligt for at beskytte stedet,
men i sidste ende…
…kunne jeg ikke være ærlig over for jer.
Yeong-hu.
Ja?
Hvilken slags monster bliver jeg?
Du har været soldat hele vejen.
Enten dræber…
…eller beskytter du.
Hvad med en bombe?
Så kan jeg i det mindste være nyttig.
Det er ikke nok.
Og jeg er ikke overrasket.
Du har altid været et monster.
Har du ikke hørt rygterne?
Og om nødvendigt
vil vi bruge dig, selv når du er et monster.
Så hold ud
til det sidste.
Så vil du være mere nyttig for os.
Det er en soldats skæbne, ikke?
Eun-yu.
Lee Eun-yu.
Jeg tager på arbejde nu.
Eun-yu.
Spis et ordentligt måltid, okay?
Jeg melder dig savnet, hvis du er væk.
Tag al mad, medicin og våben, og kom op på første sal.
Overlevende i bygningen, det er sikrere at blive sammen.
Vi overlevende…
…må holde sammen.
Eun-hyeok!
Tak.
Tak, fordi du dukkede op.
Hyun-su.
Bare følg denne vej.
I ved, når I er tæt på.
Hvis du ikke kan gå,
så bærer jeg dig.
Jeg tager en kort pause og indhenter jer.
Skynd dig.
Det vil genere mig mere, hvis jeg holder jer tilbage.
Frk. Cha og Yeong-su vil også være der.
Ved du hvad?
Folk bliver så glade for at se dig.
Kom til sagen.
Hvad er der?
Hør her.
Hvis jeg ændrer mig som Eun-hyeok,
så…
Så vær sød…
…at hjælpe mig med at genlære det hele.
Og vær tålmodig med mig, selvom jeg er uhøflig overfor dig.
Vil du ikke…
…sige det til Eun-hyeok?
Jeg får dem tilbage uanset hvad.
Vi skal møde dem igen.
Han er virkelig blevet voksen.
Bliv hos hende, hvis du er bekymret.
Vær ikke så kold.
Hun er din søster.
Nej, hun er din første kærlighed.
Vi deler ikke en dråbe blod.
Hvad er der?
Er Eun-yu ved at blive et monster?
Du vidste det.
Eun-yu er i sikkerhed,
så fokuser på vores mål.
Hun er stadig i processen.
Og hvis hun forvandler sig,
kan hun beskytte sig selv.
Hør her.
Hvis jeg ændrer mig som Eun-hyeok,
så…
Så vær sød…
…at hjælpe mig med at genlære det hele.
Og vær tålmodig med mig, selvom jeg er uhøflig overfor dig.
Bare glem det…
…selv hvis jeg er hård ved dig.
Føler du ingen følelser?
Eller er det med vilje?
Du lader som om, ikke?
Cha Hyun-su.
Vil du overhovedet dræbe de særligt inficerede?
Lige nu vil jeg dræbe dig.
Så gør det.
Jeg bliver alligevel genfødt.
Hvorfor kom du overhovedet?
Du skulle bare have været død.
Igen, jeg kan ikke dø.
Der er ingen grund til at tale mere.
God idé.
Bare bliv ved med at være sådan.
Jeg ved, hvad jeg skal gøre nu.
Uanset hvad der sker,
finder jeg dig og bringer dig tilbage til Eun-yu.
Hallo?
Hey, derovre!
Hvor er du, Yeong-su?
Frk. Cha.
Er han ikke med i delingen?
Har du…
Har du
set Yeong-su?
Hvad laver du?
Slip mig.
Denne kvinde…
…genkender dig ikke engang.
Kom så, frk. Cha.
Der er noget galt med dem.
Er det dig, Yeong-su?
Hvad er det?
Hvad sker der?
Frk. Cha.
Vi må komme afsted.
Kom nu.
Det er farligt!
Min kære Yeong-su.
Du…
Du er virkelig Yeong-su.
Yeong-su…
Der er du.
Her er hun…
Herre.
Lad være.
Se.
Du kan godt huske mig, ikke?
Du bragte min datter tilbage til mig.
Tak.
Han er Yeong-su!
Yi-su.
Se godt efter.
Det her er, hvad der sker, når man stikker af.
Tekster af: Peter W. Pedersen