ORIGINALBERÄTTELSEN SWEET HOME AV CARNBY KIM OCH YOUNGCHAN HWANG
SWEET HOME
Jag tror att jag börjar förstå dig.
Jag har alltid hånat dig…
…men nu är jag i din situation.
Berätta, Hyun-su.
Varför gjorde jag det?
Varför?
Varför räddade jag Eun-hyeok?
Jag lät Eun-yu leva och slog vad om dig.
Det är sånt du skulle göra.
Du frågade vem jag är.
Från första början…
…var jag du.
Jag var alltid en del av dig.
Jag var…
…en annan version av dig
som du ville dölja.
Lyssnar du?
Det gör du säkert.
Jag vet att jag gjorde det.
Om vi blir en…
…vem vaknar först?
Cha Hyun-su?
Låt oss klargöra en sak.
Du hjälper mig nu.
Inte tvärtom.
Förlåt att det tog sån tid.
Cha Hyun-su.
Är det verkligen du?
Är alla på stadion?
Ja.
Då går vi.
Du kan få den.
Du må vara snabb,
men det kanske inte räcker.
Minns du elefantrutschkanan?
Den som hade ett hål i mitten.
Jag hittade dig aldrig när du gömde dig där.
När vi lekte kurragömma var det din plats.
Du gömde dig tills jag grät.
Vet du hur jag hittade dig?
En gång gav jag upp sökandet och lekte med grannens hund.
Sen gick kopplet av, så jag fick springa som en galning.
Sen stack du fram huvudet ur hålet.
Så jag tog dig.
Du svettades hinkvis av att springa med mig på ryggen.
Kom till saken.
Lär dig.
Med minnen kan du lära dig känslor på nytt.
Håll dig till fakta då.
Kopplet gick aldrig av.
Du släppte det för att du tyckte synd om hunden.
Din vrist verkar okej nu.
Den är inte till besvär längre.
Är du skadad?
Nej, jag mår bra.
Du ser glad ut.
Gör jag?
Jag är glad.
Det känns som en dröm.
Du och Eun-hyeok är tillbaka.
Inta era positioner.
Dela på er utan att bli fångade av de specialinfekterade.
Samla så många överlevande som möjligt och invänta signalen.
MAT OCH VATTEN I KYRKAN FÖRST TILL KVARN
Ikväll
ska vi fly från stadion med de överlevande.
Ursäkta mig.
Frun?
Jag vill inte ha plutonens hjälp.
Följ med mig.
Försvinn!
Ni vill alla att jag ska dö.
Yong-seok åkte på grund av mig.
Jag ville överleva…
…i några dagar till.
Så jag tvingade honom.
Vill du fortfarande hjälpa mig?
Den idioten.
Låt mig betala för mina synder.
Jag klarar mig ändå inte länge.
Jösses.
-Letar du efter ungen? -Herrejävlar!
Fan också!
Du skrämde mig!
Saken är den,
att jag har observerat alla, och ingen försöker lika hårt som du.
Vill du vara med?
Ni skulle ansluta er till mig.
Okej, låt höra.
Vad är din plan?
Vi lämnar över ungen
och sticker härifrån.
Vill du gå igenom allt det besväret och gå ut dit för att dö?
Det är löjligt.
Försvinn.
Hur ska du fånga henne?
Hon är inget vanligt barn.
Förvandla människor till monster?
Vem skulle tro på det?
-Skitsnack. -Jag såg det.
Jag såg henne förvandla en människa till ett monster.
Har du en plan?
Ni jobbar som en grupp, eller hur?
Är det okej att använda människor för en så viktig sak?
Oroar ni er för det
efter att ha tappat bort mitt barn?
Se hur hårt de jobbar,
till skillnad från er.
Var är Jae-jin och Ja-yeong?
Jag tar hit dem, herrn.
Gör dig av med dem.
Ursäkta?
Döda dem.
De väntar på att folk ska komma hit.
Va? Menar du allvar?
Sa de inte att det var först till kvarn?
Ljuger de om att ge oss mat?
-Jag borde ha letat efter ungen. -Din dåre.
Tänk om du blir ett monster?
Vad skulle det tjäna till?
Vart ska du?
Jag måste hitta nån.
Då borde du vänta.
De kommer.
Du vet inte vem jag pratar om.
Snälla, gå in igen.
Du kan inte låsa in mig här utan en förklaring.
Du är inte inlåst.
Du är skyddad.
Det får du snart veta.
Förbannat.
Varför är du så sen?
Pratade Sang-won öronen av dig?
Jag kan inte vänta hela dagen.
Fick du ut den?
Är du redo?
Berätta inte för Sang-won om det här.
Han vet inte att det var så hans underhuggare blev till.
Får han reda på det,
blir han galen.
Förresten,
vad pratade han om?
Ungen är borta.
Hon är speciell, eller hur?
Jag undrar hur hon kom undan.
Tydligen kan hon förvandla människor till monster.
Va?
Jösses, du skrämde mig.
Hur gick det?
Hittade du ungen?
Säg det igen.
Förvandla vem till vad?
-Visste du inte det? -Vänta lite.
Är det sant?
Är det verkligen sant?
Jag är ledsen, sergeant Tak.
Jag tror
att jag borde ha den här medicinen med mig.
Jag hittade en försöksperson som är bättre än du.
Va?
Den här var faktiskt avsedd för mig.
Jag hade tagit den om jag hade visat symptom.
Men de jäkla symptomen dök aldrig upp för mig.
De dök upp för alla, så varför inte för mig?
Jag gav tillfälligt vika för andra för mänsklighetens skull.
Och jag antar att det här är min belöning från gudarna.
Jag undrar var ungen är.
Är du galen? Vad fan gör du?
Vad är det med er?
Vad fan?
Vad händer?
Var är min pappa?
Var tusan är han?
Följ oss tyst.
Ursäkta?
Vad händer?
Det är du!
Du är den läskiga soldaten.
Heter du…
sergeant Tak?
Du känner…
…Park Chan-yeong och Kim Yeong-hu, eller hur?
Varför är du här och letar inte efter barnet?
Symptomen undantar dig inte.
Det brukade vara min plats.
Menar du allvar?
Kan du fortfarande inte släppa den?
Jag har hört
att du ska ta över ungens kropp.
Jag antar att min vän har en stor mun.
Inte alltid.
Han berättade inte om dina underhuggare.
Han skapade dem med ditt blod.
Det kanske är därför de är så lydiga mot dig.
Visste du inte det?
Jag trodde att du gjorde det.
Jag trodde inte att du skulle bli lurad av nån som han.
Kom igen.
Jag säger bara att det är synd.
Jag trodde att jag också skulle få en chans.
Erbjuder du dig att gå med mig nu?
Varför inte?
En flaska av ditt blod är kvar där ute.
Den togs från en MM som heter Ja-yeong, men…
Men?
Dr Lim svalde det.
Kim Yeong-hu.
Sergeant Tak.
Jag hörde att du kallade mig en läskig man.
Har jag fel?
Du rynkar alltid pannan
och pratar knappt.
Jag borde ha lyssnat på dig.
Yong-seok,
Seo-jin,
U-seok,
Jong-hyun,
och Seok-chan.
Sergeant Choi,
och medlemmarna i sökpatrullen…
…har alla dött i strid.
Operationen misslyckades.
Vi borde inte ha åkt.
Allt är mitt fel, till och med att monstren gick in på stadion.
Och ändå,
återvände bara jag levande.
-Jag är ledsen, herrn. -Var inte det.
Jag gav order.
Och jag ljög för er alla.
Jag är symptomatisk.
Jag var det redan innan jag skickade er till Bamseom.
Jag höll det hemligt för att skydda det här stället,
men i slutändan…
…var jag inte ärlig mot er.
Yeong-hu.
Ja, herrn?
Vad för slags monster blir jag?
Du har varit soldat rakt igenom.
Antingen dödar du…
…eller så skyddar du.
Vad sägs om en bomb?
Då kan jag åtminstone vara till nytta.
Det räcker inte.
Och jag är inte förvånad.
Du har alltid varit ett monster.
Har du inte hört ryktena?
Och om det behövs,
använder vi dig, även när du är ett monster.
Så snälla, håll ut
till slutet.
Då blir du mer användbar för oss.
Det är en soldats öde, eller hur?
Eun-yu.
Lee Eun-yu.
Jag går till jobbet nu.
Eun-yu.
Ät ordentligt, okej?
Jag anmäler dig saknad om du försvinner.
Ta all mat, medicin och vapen du har och kom till första våningen.
Överlevare i byggnaden, det är säkrare att hålla ihop.
Vi överlevare…
…måste hålla ihop.
Eun-hyeok!
Tack.
Tack för att du kom.
Hyun-su.
Följ den här vägen.
Du vet när du kommer nära.
Om du inte kan gå,
bär jag dig.
Jag tar en kort paus här och kommer ikapp.
Skynda dig.
Det stör mig mer om jag hindrar dig.
Fröken Cha och Yeong-su kommer också vara där.
Vet du vad?
Folk kommer att bli så glada att se dig.
Kom till saken.
Vad är det?
Hör på.
Om jag förändras som Eun-hyeok…
…så…
snälla…
…hjälp mig att lära mig allt på nytt.
Och ha tålamod med mig även om jag är oförskämd mot dig.
Ska du inte…
…berätta för Eun-hyeok?
Jag tar tillbaka dem till varje pris.
Vi måste träffa dem igen.
Han har verkligen vuxit upp.
Stanna hos henne om du är orolig.
Var inte så kall.
Hon är din syster.
Nej, hon är din första kärlek.
Vi delar inte en droppe blod.
Vad är det?
Handlar det om att Eun-yu har blivit ett monster?
Du visste.
Eun-yu är i säkerhet,
så fokusera på vårt mål.
Hon är fortfarande i processen.
Och om hon förvandlas,
kan hon skydda sig själv.
Hör på.
Om jag förändras som Eun-hyeok…
…så…
snälla…
…hjälp mig att lära mig allt på nytt.
Och ha tålamod med mig även om jag är oförskämd mot dig.
Låt det passera…
…även om jag ger dig skit.
Känner du verkligen inga känslor?
Eller är det med flit?
Du låtsas, eller hur?
Cha Hyun-su.
Vill du ens döda de specialinfekterade?
Just nu vill jag döda dig.
Gör det, då.
Jag kommer ändå att återfödas.
Varför dök du ens upp?
Du borde ha dött.
Återigen, jag kan inte dö.
Det är ingen idé att prata mer.
Bra idé.
Fortsätt bara så.
Jag vet vad jag ska göra nu.
Vad som än händer,
ska jag hitta dig och ta dig tillbaka till Eun-yu.
Hallå?
Hallå, där borta!
Var är du, Yeong-su?
Fröken Cha.
Tillhör inte han plutonen?
Har du…
Har du
sett Yeong-su?
Vad gör du?
Släpp mig.
Den här kvinnan…
…känner inte ens igen dig.
Kom, fröken Cha.
Det är nåt som inte stämmer med dem.
Är det du, Yeong-su?
Vad är det?
Vad händer?
Fröken Cha.
Vi måste gå.
Kom igen.
Det är farligt!
Min kära Yeong-su.
Du…
Du är verkligen Yeong-su.
Yeong-su…
Där är du.
Här är hon…
Herrn.
Snälla, gör det inte.
Titta.
Du minns mig, eller hur?
Du förde tillbaka min dotter till mig.
Tack.
Han är Yeong-su!
Yi-su.
Titta noga.
Så här går det när man flyr.
Undertexter: Carita Collins