АВТОРИ ІДЕЇ КІМ КАН-БІ ТА ХВАН ЙОН-ЧАН
МИЛИЙ ДІМ
Гадаю, я починаю тебе розуміти.
Я завжди насміхався з тебе…
але тепер я на твоєму місці.
Скажи мені, Хьон-Су.
Навіщо я це зробив?
Навіщо?
Навіщо я врятував Ин-Хьока?
Залишив Ин-Ю живою, уклавши безглузде парі щодо тебе.
Це ти вчинив би так.
Ти питав мене, хто я.
Від самого початку…
я був тобою.
Я завжди був частиною тебе.
Я був…
іншою версією тебе,
яку ти хотів приховати.
Ти слухаєш?
Упевнений, що так.
Я знаю, що був.
Якщо ми станемо одним цілим…
хто прокинеться першим?
Ча Хьон-Су?
З'ясуймо одну річ.
Тепер ти мені допомагаєш.
А не навпаки.
Вибач, що так довго.
Ча Хьон-Су.
Це справді ти?
Усі на стадіоні?
Так.
Тоді ходімо.
Можеш залишити собі.
Може, ти швидкий, але цього
може бути замало.
Пам'ятаєш гірку зі слоном?
Ту, що з діркою прямо посередині.
Ніколи не могла знайти тебе, коли ти там ховався.
Коли ми грали в хованки, це було твоє місце.
Ти ховався, поки я не починала плакати.
Знаєш, як я тебе знайшла?
Одного разу я припинила шукати й загралася з сусідським собакою.
Його повідець порвався — тож довелося тікати, як дурній.
Тоді з дірки визирнула твоя голова.
Так я тебе й піймала.
Я з тебе сім потів виганяла, коли ти бігав зі мною на спині.
Перейдімо до суті.
Учися.
Через спогади можна повернути емоції.
Тоді дотримуйся фактів.
Його повідець не порвався.
Ти випустила собаку, бо пожаліла.
Гадаю, щиколотка вже в порядку.
Схоже, більше не дошкуляє.
Ти поранена?
Ні, усе гаразд.
Ти виглядаєш щасливою.
Невже?
Я щаслива.
Усе наче уві сні.
Ви з Ин-Хьоком повернулися.
Займіть свої позиції.
Розділіться, не потрапивши в поле зору особливих заражених.
Зберіть якомога більше вцілілих і чекайте на сигнал.
ЇЖА Й ВОДА В ЦЕРКВІ П.С. ДІСТАНУТЬСЯ ПЕРШИМ
Сьогодні ввечері
ми втечемо зі стадіону разом з уцілілими.
Даруйте.
Пані?
Мені не потрібна допомога чоти.
Ходімо зі мною.
Відвали!
Я знаю, ви всі хочете моєї смерті.
Йон-Сок пішов туди через мене.
Я хотіла прожити…
іще навіть хоча б декілька днів.
Тому змусила його піти.
Досі бажаєш допомогти мені?
От бовдур.
Я платитиму за свої гріхи.
Мені й так майже кінець.
Господи.
-Дитину шукаєш? -Трясця!
Прокляття!
Ти мене налякав!
Річ у тім,
я спостерігав за всіма, і ти стараєшся так, як ніхто інший.
Хочеш прилучитися до нас?
Це ви прилучитеся до мене.
Гаразд, послухаймо.
Який у тебе план?
Віддаймо дитину
й гайда звідси.
Подолати всі ці труднощі, щоб піти туди й померти?
Безглуздя якесь.
Зникни геть.
Як ти її зловиш?
Вона не звичайна дитина.
Перетворює людей на монстрів?
Хто в це повірить?
-Дурниці. -Я сам бачив.
Я бачив, як вона перетворила людину на монстра.
У тебе є план?
Ви працюєте групою, чи не так?
Чи можна залучати людей для такої важливої справи?
Ти загубив мою дитину,
а тепер переймаєшся цим?
Поглянь, як вони старанно працюють,
на відміну від вас усіх.
Де Че-Чін і Ча-Йон?
Я приведу їх сюди, пане.
Позбудься їх.
Даруйте?
Убий їх.
Вони чекають, поки люди прийдуть.
Що? Серйозно?
Хіба не обіцяли обслуговувати тих, хто прийдуть першими?
Вони брешуть, що дадуть нам їжу?
-Треба було йти на пошуки дитини. -Ти бовдур.
А якщо перетворишся на монстра?
Який у цьому сенс?
Куди ти йдеш?
Мені треба декого знайти.
Тоді зачекай.
Вони прийдуть.
Ти навіть не знаєш, про кого я.
Прошу, повернися.
Ви не можете замкнути мене тут без пояснення причин.
Ти не під замком.
Ти під захистом.
Скоро сам зрозумієш.
Прокляття.
Чому ти так пізно?
Сан-Вон заговорив вуха?
Я не можу чекати весь день, розумієш?
Ти дістав їх?
Готовий?
Не кажи про це Сан-Вону.
Він не знає, що так з'явилися його підлеглі.
Якщо дізнається,
він збожеволіє.
До речі,
що він казав?
Дитина зникла.
Вона доволі особлива, чи не так?
Цікаво, як їй удалося втекти.
Кажуть, вона може перетворювати людей на монстрів.
Що?
Дідько, ти мене налякав.
То як усе пройшло?
Ви знайшли дитину?
Повтори-но.
Перетворює кого на кого?
-Ти не знав? -Зажди.
Це правда?
Невже це правда?
Вибач, сержанте Таку.
Гадаю,
слід приберегти ці ліки для себе.
Я знайшов піддослідного, кращого за тебе.
Що?
Насправді вони призначалися мені.
Приймав би їх, якби в мене були симптоми.
Але ці кляті симптоми так і не з'явилися.
Вони з'явилися майже в усіх, то чому не в мене?
Я на мить поступився місцем іншим заради людства.
І, мабуть, це винагорода від богів.
Цікаво, де дитина.
Ти здурів? Що ти в біса робиш?
Що з вами всіма?
Якого біса?
Що відбувається?
Де мій батько?
Де він, чорт забирай?
Тихо йди за нами.
Даруй?
Що відбувається?
Це ви!
Ви той моторошний солдат.
Вас звуть…
Старший сержант Так?
Ви знаєте…
Пак Чхан-Йона й Кім Йон-Ху, еге ж?
Чому ти тут, а не шукаєш дитину?
Наявність симптомів не дає тобі переваг.
Колись це було моє місце.
Ти серйозно?
Досі не можеш забути про це?
Кажуть,
ти вселишся в її тіло, коли малу знайдуть.
Гадаю, мій друг надто балакучий.
Не завжди.
Він не розповів тобі про твоїх підлеглих.
Він створив їх із твоєї крові.
Можливо, саме тому вони такі слухняні.
Ти не знав?
Ну, я думав, що знав.
Не очікував, що тебе обдурить хтось на кшталт нього.
Годі тобі.
Просто кажу, що це ганьба.
Я подумав, мені теж випаде нагода.
Пропонуєш пристати до мене?
Чому б і ні?
Один флакон із твоєю кров'ю досі десь там.
Кров дістали з МЛ на ім'я Ча-Йон, але…
Але…
Доктор Лім проковтнув флакон.
Кім Йон-Ху.
Старший сержанте Таку.
Чув, ти назвав мене моторошним.
Хіба я помиляюся, пане?
Ви завжди насуплені
й майже не розмовляєте.
Треба було слухати вас, пане.
Йон-Сок,
Со-Чін,
У-Сок,
Чон-Хьон
і Сок-Чхан.
Сержант Чхве,
а також члени пошукової групи…
загинули в бою.
Операція провалилася.
Нам не варто було їхати.
Це моя вина. Навіть те, що ті монстри зайшли на стадіон.
Але…
живим повернувся лише я.
-Вибачте, пане. -Годі.
Я віддав наказ.
І збрехав вам усім.
У мене симптоми.
І вони з'явилися ще до того, як я відправив вас до Памсома.
Я зберігав таємницю, щоб захистити це місце,
але зрештою…
Я просто не зміг сказати вам правду.
Йон-Ху.
Так, пане?
Яким монстром я стану?
Ви були солдатом до кінця.
Ви або вбиватимете…
або захищатимете.
Як щодо бомби?
Тоді я принаймні міг би бути корисним.
Цього замало.
До того ж я не надто здивований.
Ви завжди були монстром, пане.
Хіба ви не чули пліток?
І, якщо буде потрібно,
ми знайдемо вам застосування навіть як монстру.
Тож, будь ласка, тримайтеся
до кінця.
Так ви будете кориснішими для нас.
Це доля солдата, чи не так?
Ин-Ю.
Лі Ин-Ю.
Я йду на роботу.
Ин-Ю.
Поїж як слід, добре?
Я повідомлю про твою пропажу, якщо зникнеш.
Візьми їжу, зброю і медикаменти, які маєш, і йди на перший поверх.
Уцілілим у споруді буде безпечніше триматися разом.
Нам, уцілілим…
слід триматися купи.
Ин-Хьоку!
Дякую.
Дякую, що з'явився.
Хьон-Су.
Просто йди цією дорогою.
Ти зрозумієш, коли будеш близько.
Якщо не можеш іти,
я тебе понесу.
Я зроблю невелику перерву та наздожену вас.
Покваптеся.
Мене непокоїтиме, якщо затримуватиму вас.
Пані Ча та Йон-Су також будуть там.
Знаєш що?
Люди будуть дуже раді тебе бачити.
Ближче до справи.
Що таке?
Слухай.
Якщо я змінюся, як Ин-Хьок,
тоді…
тоді, будь ласка…
поможи мені заново все вивчити.
І терпи мене, навіть якщо я буду грубою з тобою.
Ти не…
скажеш Ин-Хьоку?
Я поверну їх попри все.
Ми повинні знову з ними зустрітися.
Він дуже виріс.
Залишайся з нею, якщо хвилюєшся.
Не будь таким холодним.
Вона твоя сестра.
Ні, вона твоє перше кохання.
У нас жодної спільної краплі крові.
Що таке?
Це через перетворення Ин-Ю на монстра?
Ти знав.
Ин-Ю в безпеці,
тож зосередься на нашій меті.
Вона досі в процесі.
І якщо справді обернеться,
то зможе захистити себе.
Слухай.
Якщо я змінюся, як Ин-Хьок,
тоді…
тоді, будь ласка…
поможи мені заново все вивчити.
І терпи мене, навіть якщо я буду грубою з тобою.
Пропускай крізь вуха…
навіть якщо залізу в печінки.
Ти справді нічого не відчуваєш?
Чи це навмисно?
Ти все вдаєш, еге ж?
Ча Хьон-Су.
Чи хочеш ти взагалі вбити особливих заражених?
Просто зараз я хочу вбити тебе.
Тоді вперед.
Я все одно перероджуся.
Навіщо ти взагалі з'явився?
Мав би просто померти.
Знову ж таки, я не можу померти.
Більше нема сенсу говорити.
Чудова ідея.
Залишайся таким.
Тепер я знаю, що робити.
Хай би там що не сталося,
я знайду тебе й поверну до Ин-Ю.
Агов?
Гей, сюди!
Де ти, Йон-Су?
Пані Ча.
Хіба він не з чоти?
Ти…
бачила Йон-Су?
Що ти робиш?
Відпусти.
Ця жінка…
навіть не впізнає тебе.
Ходімо, пані Ча.
З ними щось не так.
Це ти, Йон-Су?
Що це?
Що відбувається?
Пані Ча.
Нам потрібно йти.
Ну ж бо.
Це небезпечно!
Мій любий Йон-Су.
Ти…
Це справді ти, Йон-Су.
Йон-Су…
Ось ти де.
Ось вона…
Пане.
Будь ласка, не треба.
Слухайте.
Ви ж мене пам'ятаєте, так?
Ви повернули мені мою доньку.
Дякую.
Це Йон-Су!
Лі-Су.
Дивись уважно.
Ось що буває, коли тікаєш.
Переклад субтитрів: Наталія Боброва