ORIGINALBERÄTTELSEN SWEET HOME AV CARNBY KIM OCH YOUNGCHAN HWANG
SWEET HOME
Jag har nya händer.
Jag har händer nu!
Det är dags att gå.
Ursäkta?
Han vill se dig död.
Jag vill inte ha ditt blod på mina händer.
Det här är min sista artighet mot dig.
Jag gjorde allt jag blev tillsagd.
Du har sett det med egna ögon.
Jag trodde att vi var en.
Du sa att jag var en av er.
Om du fortsätter så här
måste jag döda dig själv.
Han överger dig också.
-Vad tusan? -Va?
-Vad händer? -Vad händer?
Vad är det för ljus?
Är det här en del av din plan?
Nej, men det kan hjälpa oss.
Sergeant Tak!
Vi måste gå nu.
Alla måste evakueras.
-Vad är det? -Det finns fler symptomatiska individer.
Och de är för många för att räkna.
Få ut de överlevande så säkert som möjligt.
Vi ses utanför.
Inta era positioner.
Kom igen.
Vad händer?
Kidnappade du mig?
Jösses.
Du måste vara Sang-wons dotter.
Ni är inte lika.
Vad ska jag göra nu?
Hej.
Ska vi skaka hand?
Trevligt att träffas.
Sa du smärtsamt?
Att befria mig från den här jäkla kroppen.
Jag tror att du har rätt.
Smärta…
…ger mig liv.
Vi testar det.
Jag skulle känna så mycket smärta om du dog.
Vänta.
Vad är det?
Är det inte vad du förväntade dig?
Det verkar vara ett missförstånd.
Jag är här för att hjälpa dig, okej?
Sen när?
Är du säker på att du inte bara utnyttjade mig?
Trodde du att jag inte skulle veta?
Jag undrar hur långt ner det är.
Varför du?
Varför du och inte jag?
Jag ville det mer.
Jag borde ha blivit ett monster!
Så varför?
Jag sa ju det.
Jag blev utvald.
Gör det mot mig.
Snälla.
Snälla, gör det.
Snälla.
Gör det mot mig.
Snälla…
Jag ska bli ett.
Jag ska också bli ett!
Jag kommer att se…
vad du ser…
när jag blir en MM.
-Jag… -Min vän.
Du förtjänar det inte.
Jag vill se det!
Lugna dig.
Följ med mig.
Chi-seong.
Blev du av med dem?
Ja, herrn.
Bra jobbat.
Ditt jobb här är klart.
Följ med mig.
Vi är så nära, Yi-su.
Ingen är här heller.
Blödningen slutade onaturligt.
Det var nog en specialinfekterad.
Det är tydligt att de var här.
Vet du vad du gjorde för fel?
Hur kunde du lämna utan ett ord?
När kom du hit?
Är du skadad?
Åkte du med Eun-yu?
Glöm det. Säg inget.
Jag vill inte höra.
Du lever fortfarande.
Det är det enda viktiga.
Förlåt att jag inte sa att jag skulle åka.
Chan-yeong.
Hon är ett monster.
De är symptomatiska.
De är inte i sitt vanliga tillstånd.
De anmälde sig inte frivilligt.
Vi delar på oss.
Va?
Den som hittar honom får ta hand om honom.
Varför?
Är du rädd för att gå ensam?
Nej, jag är bara orolig för dig.
Det vore besvärligt om du dog nånstans.
Vem lärde dig att le så där?
Jag såg en bild.
Den passar dig inte.
Varför tog det sån tid?
Är du…
…okej?
Jag tror det.
Var är Yi-kyung?
Har du träffat henne än?
Det har jag.
Var är hon?
Jag tar dig till henne.
Grupp ett, två och tre är här, herrn.
Jin-ho, då?
Han är med en förtrupp för att hitta utgången.
Han är snart tillbaka.
Okej.
Kom igen.
-Ja, herrn. -Ja, herrn.
Kråkplutonen, sätt fart.
Kom igen, allihop. Följ oss.
Kom igen.
Inta era positioner.
Håll ut lite till.
Yong-seok…
…kämpade till slutet.
FÖR HIV/AIDS
Det är nån jag inte ser här.
Är du säker på att du evakuerar alla?
Du borde oroa dig för dig själv.
Jag måste inte följa med dem.
Jag kommer bara till dig, herre.
Men snälla…
…låt Yeong-jun gå.
Låt honom flyga fritt som en fågel.
Var är alla?
Varför är du ensam?
De gick hem.
Väntade du…
…på mig här?
För att du gillar mig?
Är det så?
Det var väl därför du stannade?
Sluta.
Yeong-jun!
Sluta.
Varför är du här?
Varför är du här ensam när alla andra flyr?
Jag väntade på dig,
för att gå tillsammans.
Yeong-jun.
Förlåt att jag tog med dig hela vägen hit.
Stannar du med mig till slutet?
Vart ska vi?
Vart det än må vara.
Stanna bilen, Seon-hwa.
Seon-hwa.
Rädda Yeong-jun!
Snälla, hjälp!
Hjälp!
Yeong-jun.
Förlåt.
Förbannat.
Kom igen.
Vi sticker härifrån.
Kom igen.
Sergeant Tak.
Sergeant Tak?
Sergeant Tak.
Hittade du utgången?
Den är markerad på kartan, herrn.
Okej.
Gå.
Sergeant Tak!
-Ta de överlevande och gå. -Ur vägen!
-Skynda! -Ja, herrn!
Sergeant Tak!
Är du okej, herrn?
Du får inte gå.
Jag låter dig inte gå.
Ur vägen!
KONTOR
Du borde inte attackera mig.
Sergeant Tak…
Yeong-hu.
Vad för slags monster blir jag?
Du har varit soldat rakt igenom.
Antingen dödar du…
…eller så skyddar du.
Vad sägs om en bomb?
Då kan jag åtminstone vara till nytta.
Du är ansvarig…
…för alla symptomatiska individer, va?
Ja, jag gjorde dem såna.
Vad är det med det?
Har du nånsin tänkt på vad Yi-kyung tänkte…
…när hon kom hit?
Varför skulle jag…
…bry mig om det?
Hon uppfostrade dig inte till ett monster.
Utan till en människa.
Det är problemet.
Varför uppfostra ett monster
som människa?
Var är hon?
Var är Yi-kyung?
Hon är död.
Eller mer exakt…
…jag dödade henne.
Du bara babblar…
…om den där Yi-kyung.
Är du inte här för att träffa mig?
Cha…
Hyun-su.
Det var länge sen.
Du är kvar där inne, eller hur?
Jag kommer och hämtar dig.
Ge inte upp.
Nånsin.
Du ger verkligen inte upp, va?
Vem är du?
Jag?
Pyeon Sang-wook.
Jung Ui-myeong.
Seo Yi-kyungs fästman.
Den här tjejens far.
Mitt riktiga namn är Nam Sang-won.
Vi är tydligen inte lika.
Vad tycker du?
Håller du med?
Jag antar att det inte är viktigt.
Nu är jag hon,
och hon är jag.
Jag visste inte att ni stod varandra så nära.
Var har du varit hela tiden?
Behöver hon ens din hjälp?
När jag fick henne andra gången
kämpade hon inte emot.
Vad i helvete?
Är du fortfarande förvirrad?
Den specialinfekterade
är framför dig.
Jag kan inte döda honom så här.
-Inte? -Jag väljer att inte göra det.
Gör som jag säger eller slåss mot mig.
Det är ditt fel att vi inte fick jobbet gjort.
Trodde du verkligen att det skulle funka?
Inte än.
Ge mig lite tid.
Jag ska få ut honom…
…och döda honom för gott.
Jag vet inte.
Klarar du det?
Jag är inte ensam längre.
Lycka till.
Undertexter: Carita Collins