‏- הסיפור המקורי "כמו בבית" ‏מעת קרנבי קים ויונגצ'אן הוואנג -
‏- כמו בבית -
‏עוד לא!
‏אז מתי נהרוג אותו?
‏אני מתחנן בפניך.
‏אל תעשה כלום.
‏קח הפסקה.
‏אני אטפל בזה.
‏זהירות!
‏צא החוצה.
‏סליחה שלקח לי כל כך הרבה זמן.
‏זו לא אשמתך.
‏זו הייתה…
‏ההחלטה שלי.
‏עמדתי למות עם אבא שלי.
‏אני מצטערת.
‏יצרתי…
‏עוד מפלצת.
‏זה בסדר.
‏אני אטפל בכול.
‏אני יכול להפוך אותם לאנושיים.
‏אני…
‏עומדת למות, נכון?
‏אני שמחה.
‏עכשיו אני אוכל
‏להיות עם אימא שלי.
‏לך.
‏בבקשה תלך…
‏ותהרוג את אבא שלי.
‏משהו שונה.
‏אחר כך… ‏-נדבר אחר כך.
‏מה לעזאזל?
‏למה אתם מחכים?
‏בואו נלך.
‏זה בטוח?
‏אין לנו ברירה.
‏אז לך אתה קודם. ‏-כן, אתה ראשון.
‏רגע, למה אני?
‏לעזאזל.
‏תעברו.
‏אחד אחד.
‏תמשיכו.
‏אתם לא יכולים לעבור.
‏מפלצות לא יכולות לעבור.
‏אתם לא יכולים לעבור.
‏מה קרה?
‏תמשיך
‏אמרתי לך להמשיך.
‏מה יש?
‏אתה לא יכול לעבור?
‏לעזאזל!
‏תפסיקי להתאמץ כל כך, מפלצת.
‏תתרחק.
‏לעזאזל עם החרא הזה!
‏באת להרוג גם אותי?
‏פשוט תמותי.
‏בואו נמות כולנו יחד, לעזאזל!
‏תמותו!
‏את בסדר?
‏קדימה!
‏מהר!
‏קדימה.
‏מהר!
‏מה איתך? ‏-אני לא אחזיק מעמד עוד הרבה זמן.
‏תלכו! ‏-קדימה! מהר!
‏קדימה! ‏-חתיכת מנוול…
‏קדימה.
‏תחזיקי את היד שלי.
‏קדימה!
‏הכלבה הזאת.
‏איזו עקשנות.
‏לך להתחבא.
‏לך להתחבא שוב, מזדיין.
‏אתה בקושי מזיז לו.
‏אני אהרוג כל גוף שעליו הוא ישתלט.
‏עד מתי?
‏אתה מתכוון להילחם בו ‏בכל פעם שהוא יעשה את זה?
‏זה לא ייגמר.
‏אז מה?
‏מה אתה מציע שאעשה?
‏אני.
‏הוא צריך גוף.
‏אני אוותר על הגוף שלי.
‏ברגע שהוא ישתלט,
‏אני אישאר בתוך האש עד שהוא יישרף למוות.
‏אז אתה מתכוון למות איתו?
‏אמרתי לך, אני לא יכול למות.
‏אני לא מאמין לך.
‏צ'ה היון־סו.
‏בוא נסיים את זה.
‏אתה צריך לחיות.
‏הגיע הזמן שנפסיק עם השטויות.
‏הוא יודע בדיוק מה החולשה שלך.
‏אל תעצור אותי הפעם.
‏אני אעשה את זה.
‏זה לא סאנג־ווק.
‏הייתי צריך לטפל בזה מההתחלה.
‏אני לא אתן לך.
‏אם הוא ישתלט עליך,
‏יהיה קשה יותר להרוג אותו.
‏נכון.
‏שניכם
‏לעולם לא תוכלו להרוג אותי.
‏לעולם לא.
‏מה לעזאזל?
‏אני שונא את הגוף המזוין הזה!
‏צא החוצה.
‏צא מהראש שלי!
‏אם אני אמות, גם אתה תמות.
‏גם אתה לא רוצה למות.
‏אני יודע שאתה לא רוצה!
‏זו הסיבה שאתה עדיין בסביבה, לא?
‏אתה לא רוצה למות!
‏אל תעשה את זה.
‏לא.
‏סאנג־ווק.
‏הוא היה בחיים.
‏לא!
‏שלי נשרף לגמרי.
‏לא נשאר לי כלום.
‏נלחמתי באמצעות תפילה.
‏אני בטוח שהייתה לך שיטה משלך.
‏תנסה להילחם בדרך אחרת.
‏אני חושב
‏שיש כאן מפלצת.
‏בוא נהרוג אותה.
‏אנחנו יכולים להרוג אותה.
‏לך ראשון.
‏- לזכרו של האהוב ‏שיהיו לך חיים נפלאים -
‏אני הולך לעבודה עכשיו.
‏תאכלי משהו חוץ מרמיון, בסדר?
‏תאכל ארוחה אמיתית, בסדר?
‏לך מפה, בבקשה.
‏בבקשה, תעזוב אותי. ‏-אדווח עלייך כנעדרת אם לא תהיי פה.
‏יש ניצולים בבניין.
‏תפסיק.
‏תעזוב אותי. ‏-קחי את האוכל, התרופות והנשק
‏שיש לך ובואי לקומה הראשונה. ‏-לך מפה…
‏יהיה בטוח יותר להישאר יחד.
‏אנחנו הניצולים…
‏חייבים להישאר יחד.
‏מה את עושה פה?
‏חיפשתי אותך בכל מקום.
‏אמרתי לך שיהיה בטוח יותר אם נישאר יחד.
‏את עדיין כועסת עליי?
‏זה בסדר.
‏לעזאזל.
‏שזה יהיה מציאותי לפחות.
‏זה…
‏זה מרגיש…
‏יותר מדי כמו שקר.
‏מיהרת כל כך רק כדי לבוא לכאן?
‏אני הולך.
‏אתה בסדר?
‏באיזה הקשר?
‏בהקשר לכול.
‏כל מה שקרה.
‏אני בסדר.
‏אולי עדיף ככה.
‏אם אתה לא מרגיש כלום…
‏אני מניח שגם לא תרגיש כאב.
‏האם בהפיכת מפלצות בחזרה לבני אנוש
‏אני מתנהג
‏באנוכיות?
‏מעניין איפה יון־יו עכשיו.
‏אילו היית במקומה,
‏איפה היית נמצא?
‏אני לא יודע.
‏אבל אני יודע לאן היא תגיע.
‏לאן?
‏היא תמצא אנשים כמוני
‏ותלך בעקבותיהם.
‏אל תהיה בטוח מדי.
‏אם אמצא את יון־יו קודם,
‏אני אהפוך אותה לאנושית.
‏לך על זה.
‏ובאשר אליך…
‏אל תתרחק יותר מדי.
‏אני צריך
‏לקחת אותך אל יון־יו.
‏נשמע שתהיה עסוק.
‏אתה תמיד אומר את המילה האחרונה.
‏תלמד.
‏עם זיכרונות, תוכל לקבל מחדש את הרגשות.
‏המשאית בדיוק חזרה מהאצטדיון, המפקד.
‏בואו. ‏-כן, המפקד.
‏- עבור איידס -
‏תראו, עוד ניצולים!
‏יש עוד ניצולים! ‏-יש כאן עוד ניצולים!
‏אמרתי לכן שמסוכן להיות בחוץ.
‏שמעת אותו. זה מסוכן.
‏תחזרי פנימה ראשונה.
‏היי!
‏לעזאזל איתך.
‏זוז מדרכי!
‏עבודה טובה. ‏-תודה.
‏אלה הניצולים האחרונים.
‏הבאנו את כולם, המפקד.
‏היי!
‏-הנה אתה, ג'ין־גוק!
‏אבא! ‏-מתוק שלי!
‏יש מקום אחר שנוכל ללכת אליו?
‏טוב…
‏לא בקרבת מקום.
‏אני מציע שנרחיב את הרדיוס שלנו, המפקד.
‏שכחת משהו, לא?
‏לי יון־יו.
‏החוצפנית הזאת.
‏לוקח לה המון זמן.
‏אם היית במקומה,
‏איפה היית נמצא?
‏היא תמצא אנשים כמוני…
‏ותלך בעקבותיהם.
‏אני חושב ללכת למקום הזה.
‏לאן?
‏אולי היא כבר שם.
‏ייתכן.
‏אם עלינו לעבור בכל מקרה,
‏למה שלא נלך יחד?
‏באותו יום,
‏נתקלנו בקבוצה של נאו־אנושיים.
‏לקח זמן עד שכולם קיבלו אותם,
‏ורבים עדיין מטילים ספק.
‏- עץ -
‏עם זאת, כולנו הסכמנו על דבר אחד.
‏לחיות איתם בהרמוניה…
‏- תדברו בהבעות -
‏הייתה הדרך היחידה להגן על עצמנו ממפלצות.
‏לא כולם יכלו לחזור.
‏עם זאת…
‏עם זאת, אני מחכה.
‏בזמן שהזמן ממשיך לזרום ללא סוף…
‏אנחנו צריכים מקום להמתין בו
‏ומקום לחזור אליו.
‏החלטנו
‏לקרוא למקום הזה
‏בשם…
‏"כמו בבית."
‏תרגום כתוביות: ג'ניה ליטבאק