ORIGINALBERÄTTELSEN SWEET HOME AV CARNBY KIM OCH YOUNGCHAN HWANG
SWEET HOME
Inte än!
När dödar vi honom, då?
Jag ber dig.
Gör ingenting.
Ta en paus.
Jag tar hand om det här.
Se upp!
Ut.
Förlåt att det tog sån tid.
Det är inte ditt fel.
Det var…
mitt val.
Jag skulle dö med min pappa.
Förlåt.
Jag skapade…
…ett monster till.
Det är okej.
Jag tar hand om allt.
Jag kan förvandla tillbaka dem.
Jag kommer…
…att dö, eller hur?
Jag är glad.
Nu kan jag
vara med min mamma.
Gå.
Snälla, gå…
…och döda min pappa.
Nåt är annorlunda.
-Sen… -Vi pratar sen.
Vad tusan?
Vad väntar du på?
Kom igen.
Är det ens säkert?
Vi har inget val.
-Då får du gå först. -Ja, du först.
Vänta, varför jag?
Förbannat.
Gå igenom.
En i taget.
Fortsätt.
Du kan inte gå.
Monster kan inte gå igenom.
Du kan inte gå.
Vad är det?
Fortsätt.
Fortsätt, sa jag.
Vad är det?
Kan du inte passera?
Fan!
Sluta försöka så mycket, ditt monster.
Backa.
Åt helvete med det här!
Ska du döda mig också?
Dö bara.
Låt oss alla dö tillsammans!
Dö!
Är du okej?
Gå!
Skynda!
Gå.
Skynda!
-Du då? -Jag kan inte hålla ut länge till.
-Gå bara! -Gå! Skynda!
-Gå! -Din jävla skitstövel…
Kom igen.
Håll min hand.
Gå!
Den slynan.
Så ihärdig.
Göm dig.
Göm dig igen, din jävla råtta.
Du gör knappt nåt mot honom.
Jag ska döda varje kropp han tar över.
Tills när?
Ska du slåss mot honom varje gång han gör det?
Det tar inte slut.
Vad ska jag göra, då?
Vad föreslår du?
Mig.
Han behöver en kropp.
Jag ger upp min.
När han tar över,
stannar jag i elden tills han brinner ihjäl.
Så du ska dö med honom?
Jag sa ju att jag inte kan dö.
Jag tror dig inte.
Cha Hyun-su.
Vi avslutar det här.
Du måste leva.
Nu ska vi avsluta det här tramset.
Han vet precis vad din svaghet är.
Hindra mig inte denna gång.
Jag gör det.
Det är inte Sang-wook.
Jag fick hantera detta från början.
Du får inte göra det.
Om du tas över,
blir det svårare att döda honom.
Det stämmer.
Ni två
kan aldrig döda mig.
Aldrig.
Vad i helvete?
Jag hatar den här jävla kroppen!
Ut.
Ut!
Ut ur mitt huvud!
Om jag dör, dör du också.
Du vill inte heller dö.
Jag vet att du inte vill!
Är det inte därför du är kvar?
Du vill inte dö!
Gör det inte.
Nej.
Sang-wook.
Han levde.
Nej!
Alla mina var brända.
Jag har inget kvar.
Jag kämpade genom att be.
Du hade säkert din egen metod.
Försök slåss på ett annat sätt.
Jag tror
att det är ett monster här.
Vi dödar det.
Vi kan döda det.
Gå först.
TILL MINNE AV DIG HA ETT BRA LIV
Jag ska till jobbet nu.
Ät inte bara snabbnudlar, okej?
Ät ordentligt, okej?
Snälla, gå din väg.
-Snälla, lämna mig ifred. -Jag anmäler dig saknad om du går.
Överlevare i byggnaden.
Sluta.
-Lämna mig ifred. -Ta all mat, medicin och vapen
-ni har och kom till första våningen. -Försvinn…
Det är säkrare att hålla ihop.
Vi överlevare…
måste hålla ihop.
Vad gör du här?
Jag har letat överallt.
Jag sa ju att det är säkrare att hålla ihop.
Är du fortfarande arg på mig?
Det är okej.
Fan.
Det borde åtminstone vara realistiskt.
Det här…
Det här känns…
…som en lögn.
Så bråttom bara för att komma hit?
Jag går.
Är du okej?
Med vad?
Allt.
Allt som har hänt.
Jag mår bra.
Det kanske är bäst så.
Om du inte kan känna nåt…
…känner du väl inte heller smärta.
Att förvandla monster till människor,
är det bara jag
som är självisk?
Jag undrar var Eun-yu är nu.
Om du var hon,
var skulle du vara?
Jag vet inte.
Men jag vet var hon hamnar.
Var är det?
Hitta folk som jag
och följ efter dem.
Var inte för säker.
Om jag hittar Eun-yu först,
vänder jag tillbaka henne.
Gör det.
Och du…
Gå inte för långt bort.
Jag måste
ta dig till Eun-yu.
Du verkar vara upptagen.
Du får alltid sista ordet.
Lär dig.
Med minnen kan du lära dig känslor på nytt.
Lastbilen kom precis tillbaka från stadion.
-Kom igen. -Ja, herrn.
FÖR HIV/AIDS
Titta, fler överlevande!
-Det finns fler överlevande! -Fler överlevande är här!
Jag sa ju att det är farligt här ute.
Du hörde honom. Det är farligt.
Hoppa in först.
Hallå!
Fan ta dig.
Ur vägen!
-Bra jobbat. -Tack.
De är de sista överlevande.
Vi tog med alla, herrn.
Hallå!
-Hallå! -Där är du, Jin-guk!
-Pappa! -Min älskling!
Finns det nån annanstans vi kan gå?
Tja…
Inte i närheten.
Jag föreslår att vi utökar vår radie, herrn.
Glömmer du inte nåt?
Lee Eun-yu.
Den snorungen.
Hon tar sån tid på sig.
Om du var hon,
var skulle du vara?
Hitta folk som jag…
…och följ efter dem.
Jag funderar på att åka dit.
Vart?
Hon kanske redan är där.
Det är möjligt.
Om vi ändå måste flytta,
varför inte åka tillsammans?
Den dagen,
stötte vi på en grupp nymänskliga.
Det tog ett tag för dem att accepteras av alla,
och många tvivlar fortfarande.
TRÄD
Men vi var alla överens om en sak.
Att leva i harmoni med dem…
PRATA MED DINA UTTRYCK
…var det enda sättet att skydda oss från monster.
Alla kunde inte återvända.
Och ändå…
Och ändå väntar jag.
Medan tiden fortsätter att flöda ändlöst…
…behöver vi en plats att bida vår tid på
och en plats att återvända till.
Vi har bestämt oss
för att kalla platsen
för…
…Sweet home.
Undertexter: Carita Collins