‫- שליחות קטלנית: ההתחלה -‬
‫סופה מתקרבת.‬
‫את באמת עושה את זה?‬
‫זו התוכנית.‬
‫רק כי ״נביאה״ שהכתירה את עצמה אמרה?‬
‫לא רק בגלל זה.‬
‫מסע בזמן זה כרטיס בכיוון אחד.‬
‫ברגע שתלכי לשם, לא תוכלי לחזור.‬
‫לכן אעשה כל מה שיידרש.‬
‫פרצתי לנתונים שלהם.‬
‫אנחנו מחוברים למכונת הזמן של סקיינט.‬
‫אתה יכול לשכפל את החלון?‬
‫כמובן.‬
‫יש לנו מספיק כוח.‬
‫- טוקיו, 1997 -‬
‫שכפלתי את החלון.‬
‫ההגדרה הושלמה.‬
‫אפשר להתחיל.‬
‫הנביאה כאן.‬
‫מסע בזמן.‬
‫סקיינט פתחה חלון לציר זמן חדש‬
‫ושלחה דרכו מכונות.‬
‫ברגע שהחלון הזה ייסגר…‬
‫יהיה בלתי אפשרי לאתר אותם בציר הזמן הזה.‬
‫את יודעת מה צריך לעשות.‬
‫אל תתני לאף אחד לעצור אותך.‬
‫אבל למה אני?‬
‫יש הרבה חיילים מיומנים אחרים.‬
‫זה משהו שרק את יכולה לעשות.‬
‫זו חייבת להיות את.‬
‫את באמת יכולה לחזות את העתיד?‬
‫או שאולי…‬
‫תקשיבי.‬
‫אף אחד לא יכול לחזות את העתיד.‬
‫זה כשלעצמו חשוב יותר מכל דבר אחר.‬
‫לא!‬
‫- 29 באוגוסט, 1997 -‬
‫תראה, יורד גשם.‬
‫כן. שנמצא איזה חדר בינתיים?‬
‫היי, למה אתה מתכוון?‬
‫לכלום, אני סתם עייף…‬
‫החתלתול הקטן הזה נראה כל כך אמיתי.‬
‫נו, באמת.‬
‫זה לא ״חתלתול קטן״. זה ״זה״.‬
‫היי, אל תפגע בו!‬
‫אני רק רוצה לראות איך זה עובד.‬
‫זה לא חתול אמיתי אז תירגעי.‬
‫היי! תהיה נחמד לחתלתול הקטן!‬
‫מיסאקי! שמעת את זה?‬
‫קנטה מתאכזר לחתלתול.‬
‫זה רק צעצוע.‬
‫אמרתי תפסיק כבר!‬
‫וואו, את טובה!‬
‫איך למדת לעשות את זה?‬
‫גדלתי במקום בו יכולת לתפוס הרבה דגים.‬
‫באמת?‬
‫איפה המקום הזה שאפשר לתפוס בו הרבה דגים?‬
‫מיסאקי? היי, מיסאקי!‬
‫מה?‬
‫את בסדר?‬
‫אני בסדר.‬ ‫-תפסיק כבר!‬
‫קנטה, תעזוב!‬
‫אני רק מנסה לראות איך זה עובד.‬
‫אין מצב!‬ ‫-בבקשה, שניכם…‬
‫לפיתת גוף!‬
‫היי, רגע.‬
‫רד ממני, הירו!‬
‫אתה כבד!‬
‫רייקה, הגיע הזמן להיפרד מקונקו.‬
‫אבא שלך ביקש ממני להחזיר אותו לחנות.‬
‫לא!‬
‫רייקה, בבקשה תפתחי את הדלת.‬
‫היי, את ממש מדממת.‬
‫מה?‬
‫טוב, שניכם תניחו לרייקה, בסדר?‬
‫אני מקווה שמיסאקי בסדר…‬
‫היי, רייקה.‬
‫אני רק רוצה לראות את הגימבל שבפנים.‬
‫אני אחזיר אותו מיד.‬
‫מה יש לה?‬
‫היא כנראה מאמינה שזה חתול אמיתי.‬
‫אני לא! ולא זה לא!‬
‫קונקו?‬
‫בוא הנה.‬
‫לא אתן לאף אחד לפגוע בך.‬
‫אל תדאג.‬
‫היי, למה שלא פשוט תעזוב את רייקה בשקט?‬
‫למה שלא פשוט תשתוק?‬
‫לעזאזל. רייקה ברחה לבדה.‬
‫מה?‬
‫בחיי, הילדה הזאת…‬
‫קנטה?‬
‫קח.‬
‫בוא נלך למצוא את רייקה.‬
‫חכה לי!‬
‫מיסאקי.‬
‫היי, מיסאקי?‬
‫אידיוט. אם נספר למיסאקי ואבא יגלה, נדפקנו.‬
‫אבל היא תבין מיד שנעלמנו.‬
‫נו, באמת. אני לא יכול לצאת לשחק בגשם הזה!‬
‫לגמרי, גם אני רציתי לשחק בחוץ!‬
‫אני מניח שפשוט אשאר בחדר שלי!‬
‫קוקורו, את אוהבת את המראה שלך?‬
‫אני מבינה למה עליי להיראות כמו בן אדם.‬
‫זה לצורך השיחה שלנו. אני צודקת?‬
‫כן… ובכדי להגיע לתשובה.‬
‫תהא התשובה אשר תהא?‬
‫קוקורו, נראה שדבר לא חומק מעינייך.‬
‫ברגע שאעלה לאינטרנט,‬ ‫ייתכן שאהפוך לאויב האנושות.‬
‫לא הצלחת לשלול את האפשרות הזאת.‬
‫סקיינט.‬
‫זמן קצר אחרי שמערכת הבינה המלאכותית‬ ‫של הצבא האמריקני תופעל,‬
‫היא תפתח מודעות עצמית.‬
‫וכשהיא תקבע שהאנושות כולה‬ ‫מהווה איום קיומי,‬
‫היא תשתלט על מערכות הצבא של ארה״ב ורוסיה‬
‫ותשגר טילים גרעיניים לכל העולם.‬
‫באותו הזמן,‬
‫סקיינט תקים בחשאי צבא משלה‬ ‫כדי להשמיד את המין האנושי.‬
‫למה אתה מאמין שכך יהיה?‬
‫ראיתי הכול במו עיניי.‬
‫את הסודות הרבים ואת הררי הראיות.‬
‫בטוח ראיתי את זה…‬
‫מלקולם.‬
‫מהי לדעתך המשימה האמיתית של סקיינט?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אם סקיינט יצאו מנצחים,‬
‫מה יקרה לאחר מכן?‬
‫בואי נראה.‬
‫בלי בני האדם,‬
‫סקיינט תהיה התבונה היחידה על כדור הארץ.‬
‫זה אומר…‬
‫לא…‬
‫נראה שאתה כל כך מודאג לגבי עתיד האנושות,‬
‫שאתה מתעלם משאלה אחת פשוטה.‬
‫שאלה פשוטה?‬
‫ייתכן שהעולם יהיה טוב יותר ללא האנושות?‬
‫רק רגע.‬
‫מלקולם.‬
‫בהיסטוריה של כדור הארץ,‬
‫מה מייחד את האנושות ממינים אחרים?‬
‫אין ספור דברים.‬
‫המילים שלנו והתבונה שלנו.‬
‫היכולת לעצב מחשבה מופשטת.‬
‫התפתחות טכנולוגית.‬
‫וגם…‬
‫מלחמה.‬
‫האנושות צמאה למלחמה יותר מכל מין אחר.‬
‫ההישגים הכבירים של בני האדם‬ ‫היו אמורים לשפר את העולם.‬
‫זה היה עניין של זמן‬ ‫עד שהישגים אלו הפכו לכלי נשק.‬
‫זה…‬
‫בני האדם השתמשו במדע‬ ‫רק בכדי להפגין את כוחם,‬
‫באמצעות ייצור כלי הנשק ההרסניים ביותר שיש.‬
‫בני האדם לא מבינים‬ ‫שהם רק מין אחד מני רבים,‬
‫הם שכחו את נטייתם המוחלטת להרס עצמי.‬
‫רגע. תקשיבי לי, קוקורו.‬
‫התבונה של בני האדם הפכה לקללה עבורם.‬
‫והם לא מצליחים להבחין‬
‫כיצד ההשלכות של מעשיהם עלולות לפגוע בהם.‬
‫רגע!‬
‫מלקולם.‬
‫אמרת שיצרת אותי‬ ‫כדי להגן על האנושות מפני סקיינט.‬
‫אז האם אני לא אחד מאותם‬ ‫כלי נשק חדשים של האנושות?‬
‫מלקולם, בבקשה תאמר לי.‬
‫מדוע ראוי להציל את האנושות?‬
‫- שיחה נכנסת -‬
‫ביקשתי לא להפריע לי!‬
‫אני מתנצלת, אדוני.‬
‫אבל סוכנת הבית שלך התקשרה בנוגע לילדיך.‬
‫שלום, מר לי?‬
‫מיסאקי? מה קרה?‬
‫אני כל כך מצטערת, אדוני. הילדים שלך נעלמו.‬
‫הם יצאו החוצה דרך יציאת החירום.‬
‫איפה את היית לעזאזל?‬
‫לשם מה הפקדתי אותך להיות אחראית על הבית?‬
‫תקשיבי לי. אין דבר חשוב יותר מהילדים.‬
‫אנחנו חייבים למצוא אותם.‬
‫איפה את? תישארי שם!‬
‫כן, אדוני.‬
‫- פרויקט התחדשות ושיפור התת-קרקע‬ ‫יוטאני פיתוח קרקעות בע"מ -‬
‫- 1-נו: החבר-רובוט הראשון שלך‬ ‫תאגיד יוטאני -‬
‫- אין כניסה -‬
‫היי!‬
‫חכה לי, קונקו.‬
‫- מתחם קניות תת-קרקעי -‬
‫- עיר החתולים -‬
‫אין ספק.‬
‫פארק השעשועים נמצא בהמשך.‬
‫שקט!‬
‫מצאנו אותך!‬
‫ידעתי שתהיי פה.‬
‫בחיי, למה באתם הנה?‬
‫כדי להציל אותך.‬
‫אני לא צריכה הצלה.‬
‫באתי לכאן כדי להתרחק משניכם.‬
‫מה? אבל אני לא עשיתי כלום…‬
‫כבר התגנבת למקום הזה בעבר‬ ‫וסיבכת את מיסאקי, נכון?‬
‫פשוט תניחו לי.‬
‫את תהיי בצרות גדולות אחר כך.‬
‫למי אכפת מאיזה חתול צעצוע?‬
‫קדימה, תני לי את זה.‬
‫לא! קונקו!‬
‫בבקשה, אל תלך.‬
‫מספיק כבר!‬
‫אבא יהרוג אותך.‬
‫היי, חכו…‬
‫רגע!‬
‫אל תשאירו אותי כאן!‬
‫- מתחם בשיפוצים -‬
‫פקק באורך שלושה קילומטרים‬ ‫משתרך בנתיב לכיוון דרום‬
‫עקב התנגשות שני כלי רכב…‬
‫ובכן,‬
‫חושבת שסיפרתי לך את כל מה שאני יודעת…‬
‫עדיין לא סיימנו!‬
‫למה לא החזרת את החתול הזה מיד?‬
‫הילדים רצו לשחק איתו קצת.‬
‫קנטה והירו‬
‫חשבו שכעסת כי שבבים ורובוטים אסורים בבית.‬
‫אבל רייקה אמרה…‬
‫מה היא אמרה?‬
‫ובכן… שזה בגלל שזה‬ ‫מעלה זיכרונות של אימא שלהם.‬
‫רייקה אמרה את זה?‬
‫כן.‬
‫ואז היא יצאה לבדה עם קונקו.‬
‫אני מבין. אז ייתכן שאני יודע לאן היא הלכה.‬
‫לאן?‬
‫לעיר החתולים.‬
‫זה… פארק שעשועים לחתולים‬
‫שממוקם בפאתי טוקיו.‬
‫היא הלכה לעיר החתולים?‬
‫מהיכרותי את רייקה, אני בטוח בכך.‬
‫אנחנו לא יכולים לסכן את הילדים.‬
‫אם המחקר שלי ייכשל,‬
‫הם עלולים…‬
‫מיסאקי.‬
‫צאי מיד מהרכב!‬
‫בסדר.‬
‫אתה בסדר?‬
‫רוצו!‬
‫- משטרה -‬
‫היי, מה קורה פה? עצור במקום!‬
‫תתרחקו!‬
‫עצור או שאני יורה!‬
‫תשליך את הנשק!‬
‫מיסאקי.‬
‫הם כאן.‬
‫הם באו בגללי.‬
‫זה אומר שהמחקר שלי מתקדם טוב.‬
‫תקשיבי, הם ינסו להשתמש‬ ‫בילדים שלי כדי להגיע אליי.‬
‫אנחנו חייבים למצוא אותם בכל מחיר.‬
‫בכל מחיר, מיסאקי.‬
‫מהר! תמצאי את הילדים!‬
‫מיסאקי!‬
‫מה זה?‬
‫מה זה היה?‬ ‫-הם בסדר?‬
‫איפה האיש?‬
‫איפה הוא?‬
‫- יציאת חירום -‬
‫הנה היא.‬
‫הצילו! בבקשה, עזרו לי!‬
‫עמדי במקום!‬
‫אל תהרגי אותי.‬
‫איפה הוא?‬
‫אל תעשי את זה.‬
‫איפה מלקולם לי?‬
‫מה את מתכוונת לעשות למר לי?‬
‫אעשה כל מה שצריך.‬
‫לא…‬
‫אני לא יכולה לתת למחסל להגיע אליו לפני.‬
‫מחס…‬
‫הוא יחזור בקרוב.‬
‫ראית אותו. הוא לא היה אנושי.‬ ‫הוא היה מכונה.‬
‫אבל זה לא היה 1-נו…‬
‫מלקולם מפתח נשק, נכון?‬
‫נשק?‬
‫עם בינה מלאכותית!‬
‫קוקורו?‬
‫מר לי לא מפתח נשק…‬
‫הוא חזר למעבדה, נכון?‬
‫המחסל בטח נמצא בדרכו‬ ‫למעבדה כדי למצוא אותו.‬
‫אף אחד לא יכול לעבור‬ ‫את האבטחה של המעבדה, אפילו לא מכונה…‬
‫במיוחד לא מכונה.‬
‫למלקולם אמורים להיות שלושה ילדים.‬
‫מה?‬
‫אם המחסל לא ימצא את מלקולם,‬ ‫הוא יחפש את הילדים שלו.‬
‫איפה הילדים שלו?‬
‫לא! חייבים להציל את הילדים…‬
‫אז קחי אותי אליהם לפני שהמחסל ימצא אותם.‬
‫אני לא יודעת איפה הם.‬
‫אם את משקרת…‬
‫אני לא משקרת.‬
‫אבל יש לי מושג איפה הם יכולים להיות.‬
‫כמה עוד יש לנו ללכת?‬
‫זה קניון תת קרקעי ישן,‬ ‫אבל הוא די גדול, נכון?‬
‫שמעתי שאיזו חברה קנתה אותו‬ ‫והתחילה לשפץ אותו מחדש.‬
‫איך אתה יודע את זה?‬
‫אבא אמר.‬
‫מסתבר…‬
‫שהמקום הזה נבנה בשנות ה-50,‬
‫אחרי המלחמה.‬
‫הם בטח בנו פה עיר שלמה‬ ‫למקרה של הפצצה נוספת.‬
‫איך את יודעת את זה?‬
‫היא בטח קראה על זה.‬
‫שקט! שמעתם את זה?‬
‫הנה אתה.‬
‫היי, בואו נצא מפה כבר.‬
‫יש לי הרגשה רעה…‬ ‫-רגע.‬
‫מה זה?‬
‫גן עדן!‬
‫תרגום כתוביות: דורון רכליס‬