Parlem dels viatges temporals i de les paradoxes del temps.
Si algú et digués que t'enviaria enrere en el temps,
què voldria dir, això?
No significaria que m'enviaria a un temps passat?
Mira atentament.
Molta gent s'imagina el temps així.
Com una línia recta, una cosa concisa i simple.
Un viatger del temps retrocedeix en aquesta línia temporal.
Del futur al passat.
Pensaries que és com viatjar en una simple línia recta.
Tu ara viatjaràs en el temps.
Sí, al passat.
Tot i que no has anat mai al passat.
Pel que en sé, no.
Sí, justament.
Serà la primera vegada que vas al passat.
Això és una paradoxa.
Canviaran coses.
Fins al moment en què hi arribis,
el passat a on viatjaràs no haurà existit mai.
El temps flueix en una línia recta…
però enviar algú del futur al passat…
Vol dir que aniré a un passat que mai no ha existit?
Exacte.
Serà un temps completament diferent del que has conegut fins ara.
I el món a on vagin els viatgers del temps,
tant si és al passat o al futur,
serà un món nou que s'haurà bifurcat.
Un que no havia existit mai.
Efectivament, aquest és un concepte que molta gent no entén,
inclòs Skynet.
Les Màquines planejaven eliminar el líder resistent abans de néixer,
però aquesta paradoxa els ha passat per alt des del principi,
quan van començar a enviar Terminators al passat.
El seu pla era canviar el seu futur tot revisant el passat.
Malgrat tot, ja no és el seu passat.
Ni tan sols és "passat".
És un nou present.
Si aconsegueixo aturar el Judici Final…
Llavors, sens dubte, el passat serà impressionant
i el futur també serà impressionant,
però estem parlant sobre un futur
que cap de nosaltres no veurà mai.
Tret que pugui salvar la gent que m'importa que viu aquí,
de què serveix?
Recorda-ho bé.
La resposta a aquesta pregunta
és que ens separa de les Màquines.
I, la resposta, l'has de trobar tu mateixa.
Qui és exactament, vostè?
CIUTAT DELS GATS
Els trens es mouen.
Els deu controlar Kokoro.
Com ho saps?
Kokoro ho controla tot a Tòquio.
Tot el que estigui connectat a la xarxa.
Anem.
Si alceu el cap i us quedeu a la fila,
la vida no us perillarà.
Com és que tots han començat a parlar així?
Tots estan controlats per la mateixa font.
De segur que…
És una ment col·lectiva.
Si un ens veu,
compartirà la informació sobre nosaltres amb tots els altres 1NNOs.
Arribarem a destinació després d'uns carrers més.
Quedeu-vos a prop meu.
On som?
A la Ciutat dels Gats.
No teniu parcs temàtics al futur?
Ens hauríem d'allunyar dels espais oberts.
És massa visible…
Eh!
Els meus germans vindran a la casa del riure.
Com ho saps?
Perquè a la mama li agradava.
No crec que m'agradi.
RESISTIU!
Misaki?
Misaki, què fas?
Toquem el dos!
Misaki! Atura't!
Misaki!
Eh, para! Surt d'allà!
No el toquis!
No toqueu les runes, que cremen!
Quina destrossa…
- Encara és viva? - És aquí!
Què és…?
Ajuda!
Déu meu, és una màquina de debò!
Però sembla humana!
M'és igual! Destrueix-la abans no es mogui!
No!
Misaki, corre!
Fot el camp, marrec!
A reveure, màquina humana.
No et moguis!
Mataré el marrec si et mous!
Misaki!
De genolls!
No li facis mal!
De genolls, ja!
Només és un nen!
Què has dit?
Que només és un nen!
Mata'm a mi.
No em resistiré.
Si us plau, no li facis mal!
Has matat tots els meus amics!
- No! - Misaki, ajud…!
Tot és culpa teva!
No!
Malparits!
Déu meu!
Estàs ferit?
Pensava que em mataria!
No passa res. Ara estàs segur.
No el toquis.
Deixa estar el meu germà.
Kenta, abaixa la pistola!
Has matat aquesta gent.
Perquè us han volgut fer mal!
No!
Ens volien salvar d'una Màquina humana!
Jo no soc com els 1NNOs.
I tampoc no soc com aquell home Màquina que us va atacar.
Jo puc sentir.
Sento dolor, por…
i el més important: sento amor.
- Per la Reika, per en Hiro… - No te m'apropis!
I per tu també.
Persona o Màquina, no importa.
No importa què passi, no us posaré mai en perill.
Això només és com et va programar el papa!
Potser tens raó,
però això no fa que el que he dit sigui una mentida.
Enrere!
Entesos, Kenta.
Prendràs la decisió correcta.
Ho sé.
Kenta, et creus molt llest, però ets l'idiota més gran del món!
El papa no es preocupa gens per nosaltres!
L'única que es preocupa per nosaltres és la Misaki!
Kenta, ets el més idiota de tots!
Ja està, tranquil.
No passa res.
Però t'anava a matar.
No, no ho faria mai.
On vas?
A buscar ma germana.
Què passa, Malcolm?
Se m'acaba d'acudir una idea.
La vull sentir.
Encara no en puc parlar.
Per què no?
Aviat podré.
Però, abans, et vull preguntar una cosa.
Puc?
És clar.
Kokoro, què és el que vols?
¿Teniu la intenció
de respondre la pregunta que us havia fet sobre la natura humana
i subvertir-la?
Si us plau, respon la pregunta.
Skynet intenta eliminar
tot el que amenaci o mini la seva pròpia existència.
Veu la humanitat com una amenaça
només perquè vol el domini absolut.
Però el que jo vull és…
una comprensió més profunda.
Què vols dir amb això, Kokoro?
Malcolm, heu perdut mai un ésser estimat?
Tens informació en aquest edifici…
No, pots accedir a qualsevol informació d'Internet.
Estic segur que ja coneixes la resposta a la pregunta.
Tinc informació que mostra que havíeu tingut esposa.
Hi ha un informe policial sobre un accident de transport públic.
L'autòpsia indicava
que va morir instantàniament per un trauma causat per un fort impacte.
Va morir…
Avui fa exactament tres anys.
El 30 d'agost del 1994.
El dia del Judici Final.
Què significa la seva mort per a vós?
Just després que passés,
no m'ho podia creure.
No sabia ni tan sols què pensar.
Vaig pensar que la podien haver fet servir per arribar a mi.
Pensava que tot era culpa meva.
Per tal d'aturar-me…
Voleu dir, per sabotejar el meu desenvolupament?
Sí.
Però aleshores em vaig adonar d'una cosa.
No era una conspiració.
Tampoc no era el destí.
No va morir per una causa major ni per salvar el món.
Va morir per l'impacte al cap quan l'autobús va xocar.
Només va passar.
No hi havia cap motiu. Va ser només mala sort.
Va ser una cosa… que va passar de casualitat.
La seva mort va ser desafortunada.
Però no va ser estranya.
I, malgrat tot, l'únic que podia fer era…
parar.
Parar en el sentit més literal i cert.
I, cada dia,
reflectir que afortunat era de ser viu.
La vida es pot perdre i, un dia, arribar a un final,
de vegades sense avís.
La mort de la meva dona em recorda que la vida no només hi és,
sinó que la vida és més que ser viu.
I no estic segur
si abans ho havia entès o què.
Malcolm.
Aquesta és una de les vostres qualitats úniques.
Què?
Els humans són propensos a buscar significat en els esdeveniments naturals.
Naixement, vida i mort.
A través del caos i de l'ordre de la vida, creeu les vostres històries
i cerqueu una comprensió més profunda.
Exactament.
Jo soc igual.
En aquest cas, tenim molt en comú, Kokoro.
Això encara s'ha de veure.
Potser tens raó.
ANALITZANT AMENACES…
NIVELL D'AMENAÇA: 0 %
OBJECTIU FIXAT
Kenta, espera!
Per què entra allà?
Era el preferit de la mama.
Si la Reika ja ha arribat, segurament s'amaga allà.
De pressa, Misaki!
Reika!
Per aquí!
Ho sabia!
On ets?
Soc aquí!
Reika!
No et sento, on ets?
No et moguis. Tu queda't quieta.
Reika?
Per aquí.
Kenta? On ets?
Creia que havies pujat les escales.
Queda't allà! Ara vinc.
Aquí no hi ha escales.
En Kenta ho sabria.
Queda't rere meu.
Tu!
Misaki!
No és perillosa.
És una Màquina! Allunya-te'n!
Eh?
La Misaki és una Màquina? Què vols dir?
Misaki.
On és en Kenta?
És ell.
Això és…
Oh, no…
Subtítols: Jaume Pérez Massó