Hai să vorbim despre călătorii în timp și paradoxuri.
Dacă cineva ar spune că „te trimite înapoi în timp”,
ce ar însemna asta?
N-ar însemna că mergi într-un timp înainte de acum?
Privește cu atenție.
Oamenii își imaginează timpul așa.
Ca o linie dreaptă. Simplu și direct.
Un călător în timp se întoarce pe acea linie temporală.
Din viitor în trecut.
Ai crede că e ca și cum ai călători pe o linie dreaptă.
Acum vei călători în timp.
Da, în trecut.
Totuși, tu nu ai fost niciodată în trecut.
Nu, din câte știu.
Da, exact.
Vei ajunge în trecut pentru prima dată.
Ăsta e un paradox.
Lucrurile se vor schimba.
Până să ajungi tu acolo,
trecutul în care mergi tu n-a existat niciodată.
Timpul curge pe o linie dreaptă.
Dar trimițând pe cineva din viitor în trecut…
Vrei să spui că mă duc într-un timp care n-a mai existat?
Exact.
Va fi un timp cu totul diferit de ce ai cunoscut până acum.
Și lumea în care merg toți călătorii în timp,
fie în trecut, fie în viitor,
e o lume nouă care s-a ramificat.
Una care n-a mai existat înainte.
Într-adevăr, ăsta e un concept pe care mulți îl înțeleg greșit,
inclusiv Skynet.
Roboții au complotat să elimine liderul Rezistenței înainte să se nască.
Dar au nesocotit acest paradox de la bun început,
când au început să trimită Terminatori înapoi în timp.
Planul lor era să le schimbe viitorul modificând trecutul.
Însă acesta nu mai e trecutul lor.
Nici măcar „trecut” nu mai e.
E un nou „prezent”.
Dacă reușesc să împiedic Ziua Judecății…
Atunci, fără îndoială, trecutul va fi măreț,
iar viitorul va fi la fel.
Dar vorbim despre un viitor
pe care niciunul dintre noi nu-l va vedea.
Dacă nu pot salva oamenii la care țin și care trăiesc aici,
ce rost are?
Ține minte asta bine.
Răspunsul la întrebarea asta
e ceea ce ne deosebește de roboți.
Și trebuie să găsești singură răspunsul.
Tu cine ești, mai exact?
ORAȘUL PISICILOR
Trenurile circulă.
Cred că îi controlează Kokoro.
De unde știi?
Kokoro controlează totul în Tokio.
Tot ce este legat la rețea.
Haide!
Dacă țineți capul sus
și rămâneți în rând, viața voastră nu va fi în pericol.
Cum de au început să vorbească așa cu toții?
Toți sunt controlați de aceeași sursă.
Se numește…
Conștiință de stup.
Dacă vreunul dintre ei ne vede,
va împărtăși informațiile despre noi cu toți ceilalți 1NNO.
Ajungem la destinație după ce mai trecem câteva străzi.
Stați aproape de mine.
Unde suntem?
În Orașul Pisicilor, un parc tematic. Nu există parcuri tematice în viitor?
Ar trebui să ne ferim de spațiile largi, deschise.
Suntem prea vizibili…
Hei!
Sunt sigură că frații mei vor veni la casa ororilor.
De unde știi?
Pentru că-i plăcea mamei.
Mie nu cred c-o să-mi placă.
REZIST
Misaki?
Ce faci, Misaki?
Nu! Să mergem!
Misaki! Stai!
Misaki!
Oprește-te! Pleacă de acolo!
Nu-l atinge!
- Nu atinge molozul! E cald! - E de rău.
Poarta e distrusă…
- Femeia e în viață? - Aici!
Cum naiba…
Ajutați-mă!
Doamne! E un robot!
Dar pare umană…
Nu-mi pasă! Zdrobește-o înainte să se miște!
Nu!
Misaki, fugi!
La o parte, mucosule!
Adio, doamnă robot!
Nu mișca!
Altfel îl omor pe mucos!
Misaki!
În genunchi!
Nu-i face rău!
În genunchi acum!
E doar un copil!
Ce ai spus?
E doar un copil!
Omoară-mă pe mine.
N-o să mă opun.
Așa că te implor, cruță-i viața!
Mi-ai ucis toți prietenii!
- Nu! - Misaki, ajută-mă…
E numai vina ta!
Nu!
La naiba!
Doamne!
Ești rănit?
Credeam că o să mor!
E în regulă. Acum ești în siguranță.
Ia mâinile de pe el!
Dă-i drumul fratelui meu!
Kenta, lasă arma jos!
I-ai ucis pe oamenii ăia.
Au încercat să vă atace!
Nu!
Încercau să ne salveze de un robot!
Nu sunt ca 1NNO.
Și nu sunt robotul care ne-a atacat.
Eu am simțuri.
Simt durerea, frica
și, cel mai important, simt iubirea.
- Pentru Reika, pentru Hiro… - Nu te apropia!
Și pentru tine.
Om, robot… Nu contează.
Orice s-ar întâmpla, nu te voi pune niciodată în pericol.
Așa te-a programat tata!
Poate ai dreptate.
Dar asta nu înseamnă că am spus minciuni.
Înapoi!
Bine, Kenta.
Vei face alegerea corectă.
Știu asta.
Te crezi deștept, dar ești cel mai mare idiot din lume!
Tatei nu-i pasă deloc de noi!
Îi pasă doar de Misaki!
Kenta, ești cel mai mare idiot!
Ajunge. E în regulă!
Totul e în regulă.
Dar voia să te omoare!
Nu ar face asta niciodată.
Unde te duci?
Să-mi găsesc sora.
Ce e, Malcolm?
Tocmai mi-a venit o idee.
S-o aud.
Încă n-o pot rosti.
De ce?
O voi face în curând.
Dar înainte de asta, vreau să te întreb ceva.
Pot?
Desigur.
Kokoro, tu ce vrei?
Ideea ta e
să răspunzi la întrebarea pe care ți-am pus-o despre natura umană
și s-o răstălmăcești?
Te rog, răspunde-mi la întrebare.
Skynet încearcă să elimine tot
ce-i amenință sau subminează propria existență.
Vede omenirea ca pe o amenințare
doar pentru că Skynet vrea dominație absolută.
Dar eu vreau…
un sens mai profund.
Cum adică, Kokoro?
Malcolm, ai pierdut vreodată pe cineva drag?
Ai acces la toate informațiile din clădire…
Ba nu, poți accesa tot internetul pentru informații.
Sigur știi deja răspunsul la întrebarea asta.
Am date care arată că ai avut o soție.
E raportul poliției despre un accident de autobuz.
Autopsia ei arată
că a murit pe loc din cauza unei traume cauzate de un impact puternic.
A murit…
Acum exact trei ani.
Pe 30 august 1994.
Ziua Judecății.
Ce înseamnă moartea ei pentru tine?
Imediat după ce s-a întâmplat, nu mi-a venit să cred.
Nici nu știam ce să cred.
De fapt, am crezut chiar că cineva a atacat-o ca să mă pedepsească.
Am crezut că totul e vina mea.
Ca să fiu oprit…
Adică să-mi fie sabotată dezvoltarea?
Da.
Dar apoi mi-am dat seama de ceva.
Nu era o conspirație.
Și nu era nici soarta.
N-a murit pentru binele suprem sau pentru salvarea lumii.
A murit din cauza loviturii la cap când s-a răsturnat autobuzul.
Așa a fost, pur și simplu.
Nu avea niciun sens. A fost pur și simplu ghinion.
A fost ceva… ce s-a întâmplat din întâmplare.
Moartea ei a fost cu siguranță nefericită.
Dar n-a fost anormală.
Și, confruntat cu asta, tot ce puteam face era să…
mă opresc.
Să mă opresc în sensul cel mai adevărat.
Și, în fiecare zi,
mă gândesc la cât de norocos sunt că trăiesc.
Uneori, îți poți pierde viața și totul se sfârșește.
Uneori fără avertisment.
Moartea soției mele îmi amintește că viața nu e simplu fapt de-a fi.
Viața e mai mult decât faptul că trăiești.
Și nu sunt sigur
dacă înțelegeam asta înainte.
Malcolm.
Asta e una dintre calitățile tale unice.
Care?
Oamenii sunt predispuși să caute sensul fiecărei întâmplări.
Nașterea, viața și moartea.
Prin haosul și ordinea vieții, vă creați propriile povești
și căutați mai departe un sens mai profund.
Exact așa.
Așa sunt și eu.
Dacă e așa, avem multe în comun, Kokoro.
Asta rămâne de văzut.
Poate ai dreptate.
ANALIZĂ DE PERICOL
NIVEL PERICOL: 0%
ȚINTĂ REPERATĂ
Kenta, stai!
De ce intră acolo?
Era preferata mamei.
Dacă Reika e deja aici, probabil că se ascunde acolo.
Haide, Misaki!
Reika!
Aici!
Știam eu!
Unde ești?
Sunt aici!
Reika!
Nu te aud. Unde ești?
Nu umbla în cerc. Stai pe loc!
Reika?
Aici!
Kenta? Unde ești?
Credeam că ești la etaj.
Stai acolo! Te găsesc eu.
Aici nu e niciun etaj.
Kenta ar ști asta.
Stai în spatele meu.
Tu!
Misaki!
Nu e periculoasă.
E robot! Ferește-te de ea!
Cum?
Misaki e robot? Ce vrei să spui?
Misaki.
Unde e Kenta?
El e.
Uitați.
Nu se poate…
Subtitrarea: Mircea Pricăjan