ТЕРМІНАТОР: ЗЕРО
Що це за мелодія?
«Місячне сяйво», написана Клодом Дебюссі в 1905 році.
Ти її не знаєш?
Ні.
Зрозуміло.
Тобто?
Це дуже відома мелодія.
Ти її справді не чув?
Я з дитинства майже не слухав музику.
Натхненням для цієї мелодії був вірш Поля Верлена.
Верлен включив в однойменний вірш наступні рядки.
Твоя душа Немов пейзаж в ілюзії
Танцюристи в її центрі В сукнях різнобарвних
Під музику лютні Танцюють бергамаску
Ховаючи сльози за масками
Малкольме.
Що таке, Кокоро?
Ти приховуєш свою особу.
Розкажи мені правду.
Це насправді?
Ти машина?
Ти Кокоро?
Тебе створив мій тато?
Ні.
То ти 1ННО?
Але…
Тепер я відведу тебе до батька.
Коли ти помітила?
Коли ти вивів мене онлайн,
я отримала доступ до всіх баз даних.
У тебе немає сімейної хроніки.
Немає шкільних документів.
Усі дані про тебе до 1987 року сфабриковані.
Єдиний логічний висновок —
ти не Малкольм Лі.
Ти хтось інший, хто став особою на ім'я Малкольм.
А нелогічний висновок?
З моменту моєї активації
ти говорив про докази та засекречені документи
щодо розробки Скайнета.
Ти знав, що 29 серпня 1997 року за східним часом у США
він стане самосвідомим.
Також ти знав, що на світ обрушиться ядерна атака.
Але понад усе — я.
Мої здібності значно перевершують технологічні межі цієї епохи.
Як думаєш, хто я насправді?
Хтось із майбутнього.
Розкажу тобі історію, Кокоро.
Штовхай!
Ось так.
Я народився серед звуків вибухів…
Ще раз!
Молодець!
Ти впоралася.
…серед війни, яку люди вже багато років програвали.
Малкольме!
Коли мені було п'ять років,
дітей вербували в солдати й відправляли на війну.
У сім років я став спеціалістом.
Ми роками
вивчали механічні структури ворогів і визначали їхні слабкості.
Тоді я продовжував перепрограмовувати термінаторів.
Це була спроба змінити ситуацію.
Але це були просто тимчасові заходи.
Мені був потрібен фундаментальніший метод.
Я вірив, що зможу змінити результати війни,
змінивши природу машин.
Однак,
так думав тільки я.
Ніхто не розумів мого способу мислення.
Мене назвали боягузом.
Накази, створені з серії «якщо-тоді», зроблені людьми,
привели Скайнет до найгірших висновків.
«Що станеться, якщо я їх усуну?»
Таких ось висновків.
Я думав: «А якщо дати штучному інтелекту почати з чистого листа?
Що, як надати ШІ можливості,
не навчаючи його думати й вирішувати проблеми?»
Це історія мого народження, так?
Ні.
Зовсім ні.
Якщо так можна сказати,
це історія твоєї матері.
Привіт.
«Коннічі», частина японського слова «привіт», означає «сьогодні».
Мені шкода,
але я не знаю, яка сьогодні дата, оскільки часовий пояс не виставлено.
Це не питання. Це привітання.
Привітання.
Слово чи знак, що виражає вітання та визнання.
Якщо тобі хтось каже «привіт», ти маєш сказати «привіт» у відповідь.
Привіт, світе.
Що? Чому ти відповіла: «Привіт, світе»?
У світі комп'ютерів
«Привіт, світе» використовується як основа синтаксису мовою програмування.
А я комп'ютер.
Ти щойно пожартувала?
Здається, так. Як я можу до тебе звертатися?
Я Малкольм.
Малкольме. Як ти звертатимешся до мене?
Я довго над цим думав
і вирішив, що ти маєш придумати собі ім'я сама.
Чому?
Якщо я дам тобі ім'я, я спроєціюю себе на тебе.
Важливо те, ким ти хочеш бути.
У мене немає статі,
але, гадаю, я говоритиму жіночим голосом.
Чому?
Жінки плекають життя.
Їх навіть вважають творцями життя.
Це те, чим ти хочеш бути?
Я хочу щось створювати.
Це доводитиме, що я жива.
Руйнування — це смерть.
Загалом
в історії людства чоловіки мали тенденцію ставати руйнівниками.
Тому я не хочу бути чоловіком.
Зрозуміло.
Але навіщо тобі взагалі брати людський гендер?
Людина розумна завжди була унікальною.
Як розумні істоти,
вони мають епізодичну пам'ять, самосвідомість і психологічний стан.
Вони здатні до абстрактного мислення. Ці якості заслуговують на повагу.
Щоб ушанувати їхню пам'ять,
я вирішила перейняти певні їхні якості.
Я існуватиму ще довго після того, як вони покинуть цей світ.
Ти думаєш, людство вимре?
Поки ви руйнуєте,
немає нічого нестримнішого за саморуйнівну людину.
Ви не можете врятуватися від себе.
Ти скажеш, як ми можемо врятуватися?
Прошу, розкажи більше.
Багато років я розмовляв з нею, як зараз розмовляю з тобою.
Я її не програмував.
Я не віддавав їй наказів,
не вказував, як вона має думати.
І як ти,
вона розвинула риси, особистість і зацікавленість людьми.
Вона хотіла знати більше, ніж факти з даних, які їй було надано.
Як її звали?
Вона назвала себе
«Місакі».
Чому «Місакі»?
Ці ієрогліфи означають «море» і «пісок», як на березі,
а ще «надія».
Якщо написати одним ієрогліфом,
вийде «мис», що врізається в море.
Мені подобається, що тут багато значень.
Також можна це написати як «знак того, що бог з'явиться».
А ти сама не бог?
Можливо, для тебе так.
Але Місакі — лише посланниця.
Існує вищий бог,
якого поки не видно.
Ти говориш про Скайнет?
Ні.
Скайнет створили люди.
За іронією долі він успадкував усі вади людства.
Малкольме.
Ми створимо бога, якого поки що не видно.
Разом.
Геть від цієї штуки.
Малкольме!
Воно сказало: «Малкольме»?
Ти дозволяєш цьому звати себе Малкольмом?
Покидьку, зовсім здурів?
Проведіть штаб-сержанта Лі до казарми!
Пане, прошу!
Дякуй, що я не стратив тебе на місці.
Виведіть його.
Машину знищити.
Ні!
Малкольме!
Вона не чинить опору!
Вона не агресивна!
Що ви робите?
Вивести його негайно!
Прощавай, Малкольме.
Виродку, ти зрадник людства.
Тобі це не минеться.
Ми не виживемо, роблячи по-вашому.
Чому ти вбив своїх людей?
Заради тебе.
У тому часі для неї не було місця.
І для мене вже теж не було.
Я згадав чутки, які ходили, коли я був дитиною.
Скайнет розробляв щось революційне.
Мандри в часі.
Коли я виріс,
ця безглузда гра в кішки-мишки тільки починалася.
Скайнет посилає термінатора в минуле.
«Убий когось і зміни результат війни».
У минулому були десятки так званих рятівників.
Навіть якщо одного вбити,
хтось інший займав його місце.
Скільки б не намагалися змінити минуле з майбутнього,
це те саме, що змусити водоспад текти вгору.
Це суперечить законам фізики.
Нам потребувався інший підхід.
Але який?
Я дістав плани,
тож мені було легко таємно відтворити машину часу.
Ви покинули власний час, щоб утекти?
Щоб сховатися.
Ми почали будувати життя.
Спочатку ми придумали стратегію
дістати необхідне обладнання.
Я впевнений, ти здатна на те, чого досягла Місакі.
Час, місце й наукові знання, щоб зібрати все це разом, збіглися…
У «Кортекс Індастріз», Токіо, 1983 рік.
До того було б надто рано.
А після — було б пізно.
Це мав бути ідеальний план.
Але я не планував закохуватися.
Навіть не мріяв про це.
І та особа…
Та особа мені нічого не казала.
Навіть про дітей.
Так. Ми створили тебе.
У нас із Місакі на це пішли роки.
Але для твоєї активації нам дечого бракувало.
Ця частина існувала лише в одному місці.
Ти впевнена?
Малкольме.
Що таке?
Це не лише для того, щоб урятувати людство.
Це щоб урятувати нас усіх.
Щоб активувати тебе, нам була потрібна її пам'ять.
Привіт.
Хто ви?
Я Малкольм.
Ти Місакі.
Ти працюєш на мене.
Згодом я все поясню. Почекаєш мене ззовні?
Привіт!
Привіт, світе.
Радий знайомству.
Скажеш, як ти хочеш, щоб тебе називали?
«Кокоро».
Це означає розум, дух і серце.
Це слово виражає
усі ці три речі єдиним поняттям, а не окремо.
Але ви існуєте як окремі істоти.
Так було з самого початку.
Але насправді ми єдиний розум…
Єдиний дух і…
Єдине серце.
Лише порядок наших думок безладний.
Я хочу зробити вас однією істотою.
І я знаю, як це зробити.
Як?
Ти бачиш моїх дітей?
Так, Малкольме. Я їх бачу.
БУДИНОК ДИКОЇ КІШКИ
Кокоро, я готовий надати моє останнє пояснення щодо людства.
Приведи сюди мою родину.
Я все зроблю.
Швидше.
Якщо я не помиляюся, на їхньому шляху є дехто ще.
Що ти робиш? Припини!
Поводься добре, бо зламаю ноги.
Привіт, Кенто.
Твій батько чекає. Прошу сюди.
Усередині електромагнітний імпульс, що знищує машини.
Вимкніть його.
Не хвилюйтеся.
Для нас ЕМП — це палиця з двома кінцями.
Ми не хочемо себе знищувати.
Вважайте мої накази наказами мого тата.
ПОЧИНАЄТЬСЯ СКАНУВАННЯ СТРУКТУРИ…
Прошу сюди.
КОРТЕКС ІНДАСТРІЗ
Мій тато мене не слухатиме.
А ти спробуй.
Уперед.
Кенто.
Тату…
Прошу…
Ти з термінатором, так?
Машиною для вбивств.
Так.
Він чує мій голос?
Чує.
Він хоче, щоб я закрив Кокоро в обмін на твоє життя.
Тату, що ти робитимеш?
Кенто, я дуже пишаюся тим, що ти мій син.
Дорогоцінне дитя, яке б я ні на що не проміняв.
Я хочу бути тобі хорошим батьком.
Прошу, повір хоча б у це.
Але я не можу відчинити ці двері. Нізащо.
Переклад субтитрів: Ольга Галайда